EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Kære dagbog.
Rend mig i røven.
Det var fis. Jeg ved ikke, hvad jeg skal skrive.
Nå, men hej.
Jeg hedder Sydney.
Jeg er en kedelig hvid pige på 17 år.
Altså, jeg er ikke noget særligt, og det er fint nok.
Vi flyttede til Pennsylvania for to år siden.
Og ikke til en sød del af Pennsylvania, men en med majs og kål og lort.
Min by har vundet for Amerikas mest forurenede luft
mange år i træk, så...
...jubi.
Jeg lovede ms. Cappriotti at gøre det.
Lov mig, du vil gøre det.
Det kunne hjælpe med mit humør.
Det kan hjælpe med dit humør.
Jeg bliver altid hidsig.
Jeg vil ikke, men det vælter bare ud.
Det er, fordi min far døde i foråret.
Så hvad skal jeg skrive? Jeg forstår det ikke.
Hvad som helst.
Alt.
Hvad der end falder dig ind.
Nu ved ingen, hvad de skal sige.
Forestil dig, du bare taler til dig selv, og ingen læser det undtagen dig.
Ikke engang vejlederen.
Må jeg ikke bare...
...bruge min mobil?
Din mobil distraherer. Tror du ikke?
Du skal have noget mere...
...terapeutisk.
Det her er aldrig nemt,
men jeg vil gerne have, at du i det mindste prøver
at få en normal high school-oplevelse.
Altså, hun er vel ret okay. Selvom hun lugter som en gammel hippie.
Nå, men det var det med den normale high school-oplevelse.
Hvad fanden det så end betyder.
Under ophidselse stiger alt muligt, herunder adrenalin og blodtilførsel,
og blodtilførslen fortsætter ned og bliver fanget inde i svulmelegemerne.
Penissen udvider sig, og således holder den mandlige homo sapiens en rejsning.
Ja?
Af erfaring ved jeg, mr. File,
at en rejsning lykkes bedre i hænderne på en kvindelig homo sapiens.
Morsomt, mr. Lewis.
Ren videnskab.
Jeg fortsætter.
Når kvinden er ophidset, stiger blodtilførslen til kønsorganerne også.
Kom nu, røddusk, grin. Det var sjovt.
Hvorfor sker det?
Din pung ser anderledes ud end andre. Det er en asymmetrisk pung.
Min bedste ven er Dina.
Hun er bare så sej.
Normalt havde hun nok valgt en anden ven, men vi flyttede hertil samtidigt.
Vi var begge nye her, så jeg var heldig.
Før Dina holdt jeg mig mest for mig selv..
Jeg er ikke typen, som kan lide opmærksomhed,
men der er noget over hende, som...
Hun gør, jeg føler mig anderledes.
Vi var sammen, da jeg hørte om min far.
Er du klar?
Hun holdt min hånd.
Vi græd.
Og siden da får hun mig til at grine, når jeg bare vil synke i jorden.
Det fik mig til at indse, at jeg aldrig har haft en bedste ven før.
Så jeg prøver at komme forbi, og han siger:
"Hvem er den nye pige?" Jeg siger: "Hold kæft. Det er mig, Dina. "
Er det Brad Lewis?
Ja.
Han er ret sød.
Og så inviterede han mig til homecoming.
Sagde du ja?
Nej. Jeg bad ham forsvinde med sit vaskebræt og sin markerede kæbelinje.
Jo, selvfølgelig da.
Hold da op. Du gik i seng med ham, ikke?
Hold da kæft.
Nej! Hold da kæft.
Lod du Bradley Lewis tage din mødom?
-Sig, han brugte kondom, for... -Ja, klart.
Ja.
Dina fik bøjlen af og fik bryster.
Så vidunderdrengen Bradley Lewis bemærker det selvfølgelig.
-Så er I pludselig kærester? -Vi har ikke kaldt det noget endnu, men...
Jeg kan så godt lide ham.
Det er bare nederen.
Ja. Jo. Nej. Jo, jeg forstår.
Bare giv ham en chance.
Der må da være en, du kan lide, bare lidt.
Jeg har ikke tænkt så meget over det.
Tænk over det, og så kan vi alle tage til homecoming sammen som en dobbeltdate.
-Hej, skat. -Hej!
Undskyld forsinkelsen.
Helt fint, skat.
De kalder hinanden skat. Skyd mig.
Hej, Syd.
Bradley.
Kan din mor skaffe os nogle burgere?
De er bare så gode her.
Ikke i dag.
Jeg spurgte bare.
-Fint. -Vil du have en burger, Brad? Lad os det.
Jeg har penge.
-Ja? -Ja.
-Vil du dele en? -Ja. Åh, ketchup.
Værsgo.
Så...
Dina er fantastisk, ikke?
Hold da op. Smiler du nogensinde?
Ikke i dag.
Hvad har vi besluttet?
Hvad end du vil have.
-Stop nu. -Prøv en pomfrit.
Gid, du ville klappe i.
Tørre det selvglade grin af hans dumme fjæs.
-Lort. -Åh gud.
Pis.
-Er du okay? -Vent. Hvad?
Ja. Giv mig et øjeblik.
-Tag et papirlommetørklæde. -Øjeblik, okay?
Nu skal du høre.
I dag troede jeg næsten på, at jeg gav Bradley Lewis næseblod...
...ved tankens kraft.
Godt så.
Jeg skal især bare slappe af mere.
Jeg mister bare ikke min første og eneste bedste ven.
Det glæder mig for Dina, og nyder hun at date narrøven Bradley Lewis,
så er det vel godt.
Hej, Syd.
Hej.
Stanley Barber.
Vi bor på samme vej.
Hvor jeg har det skidt med alt ved mig selv,
så er Stan bare kold i røven.
Mit ben sov. Øjeblik.
Kan vi følges?
Ja. Hvorfor ikke?
Fedt.
Stan er lidt underlig.
Er du okay?
Sko. Hvem har brug for dem?
Bloodwitch, ikke?
Hvad?
Kan du lide deres musik?
Det er et elendigt navn til et band.
Nej. Perfekt.
De lyder nok ad helvede til.
Jeg har dem på plade...
...i begrænset oplag,
dobbelt cover, hvis du vil komme forbi, og vi kan lytte til dem.
Nåh.
Vi kan ryge os skæve.
Jeg har aldrig været skæv.
Ja, måske.
Kun hvis du vil.
Vi bor så tæt på hinanden, og vi har aldrig hængt ud før.
Nej.
Men jo. Måske skulle vi gøre det.
Ja.
Fedt.
Du siger bare til.
Sikke en verden, vi lever i.
Jeg bor sammen med min mor og lillebror.
Sydney! Er det dig?
Mor og jeg skændes for tiden.
Nej. Det er en øksemorder. Godt, du spurgte.
Hvor morsomt.
Hej. Karens hund løb åbenbart igennem en netdør,
så hun måtte tage til dyrlægen.
-Okay. -Jeg tager hendes vagt i aften.
Jeg skylder hende jo for to vagter, fra da Liam spiste al den ost.
Tak, fordi du fortalte mig din livshistorie.
Nej, kom her. Jeg er ikke færdig. Se på mig.
Godt. Jeg har et stort spørgsmål.
Har du set mine strømper?
De hang over badeforhænget på badeværelset.
Undskyld. Var de ikke beskidte?
-De hang til tørre. -De lå i badekarret.
Hvor er de? Det er mit sidste par.
Jeg...
...vaskede dem.
Vent. I vaskemaskinen?
Ja, og de røg nok i tørretumbleren, så...
Fantastisk.
Nu føler jeg mig som pølse, mens jeg serverer den.
Du behøver ikke gå med dem, vel? Det gør ingen længere.
Siden 90'erne.
Kan du bare sørge for, at Liam laver lektier og spiser middag?
Er han ikke gammel nok selv?
Kan du ikke bare gøre noget for mig for en gangs skyld uden at spørge?
-Jeg troede, jeg var så charmerende. -Nej, overhovedet ikke.
Det er lige meget, hvad vi taler om.
Vi kunne sidde tavse resten af vores liv, og hun ville stadig drive mig til vanvid.
-Hej, Goob. Har du lavet lektier? -For flere timer siden.
Straks jeg kom hjem. Og dig?
Det når jeg nok.
Kom nu, Syd. Mor siger, man skal arbejde hårdt for at få succes.
Ja, men jeg skulle jo læne mig tilbage og opleve din succes.
Hvem ved?
Måske en dag, hvis du rigtig knokler,
kan du betale for min begravelse.
-Hvordan gik det i skolen? -Tja...
...Richard Rynard slog Toby Gardner og blev sendt til mr. Coffees kontor.
Nå?
Ja, og det er nok min tur næste gang, så jeg udtænker en plan.
Se her.
-Hold da kæft. Er det til dig? -Jep, det er mit eget design.
Brystharnisk, benskinner, sylespidse handsker,
men jeg ved ikke helt med hjelmen endnu,
for jeg vil helst ikke blokere mit udsyn.
Hvor sejt. Det er virkelig godt arbejde.
Det er min Mark 1. Den første dragt er altid sværest at designe,
så den arbejder jeg stadig på.
Hvad sagde du, planen var?
Jeg udformer dragten og giver Richard Rynar bank.
Nåh. Hævn.
Klart nok.
Min familie.
Vi har aldrig haft mange penge.
Alle de steder, vi er flyttet hen, og vi er flyttet meget,
er det altid et sted som det her.
Det er som et lotteri.
Nogle børn scorer den store gevinst fra fødslen af.
Alle vi andre...
...sidder tilbage med skide skrabelodder og flaskekapsler.
Liam?
Ja?
Hvis Richard Rynard rører dig...
...før du når at tæve ham i dragten,
så flår jeg struben ud på ham .... med de bare hænder i mr. Coffees nærvær.
Ville du virkelig?
Ja. Sådan her.
Du er bare så underlig.
Ja, det ved jeg godt.
Jeg har en tilståelse. Jeg er begyndt at få bumser på lårene.
Jeg er helt ærligt så ulækker.
Jeg har prøvet med bumsecreme, sæbe og alt muligt lort. Intet hjælper.
De er end ikke sjove at trykke.
Hold op!
Det er nok bare puberteten.
Jeg ved det ikke.
Stanley Barber sms'ede mig.
Så jeg lyttede til Bloodwitch.
Nogle gange om natten vil jeg røre ved mig selv,
men jeg gør det ikke.
Peanutbutter hjælper.
KUN $29,95
Millioner kender hemmeligheden...
Jo senere mor kommer hjem, jo mere vin drikker hun.
Hvad ser vi?
Det ved jeg ikke.
Vi har ikke talt om far, siden han begik selvmord i kælderen.
Klimaanlægget dur ikke.
Det er nok bare ... for varmt.
Det er pissevarmt her.
Luk vinduet op.
Det er det tunge noget, vi alle er bange for at tale om.
Jeg blev kaldt ind ... på vejlederens kontor.
-Hvorfor? Hvad har du gjort? -Ikke noget.
Hun vil bare have...
...at jeg kan få afløb.
Afløb for hvad?
Nogle gange føles det, som om...
...dem, jeg elsker, ikke elsker mig.
Tja...
...måske stiler du for højt, skat.
Nogle gange er hun bare sådan en kælling.
Far ville have forstået det,
men han hængte sig,
så jeg må klare mig selv.
Jeg tænker på, hvorfor han gjorde det, og hvorfor vi aldrig taler om det...
...og hvad der sker med mig.
Hvorfor det føles, som om jeg koger over indeni.
For måske...
...er jeg meget længere ude, end jeg troede.
Tekster af: Susanne Friesen