EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Kära dagbok...
Glad jävla fredag.
Du, Syd.
Vet Banana Wigglesworth att han är en igelkott?
Tror du att han gillar att vara en?
Goob, tro mig. Banana är stolt över att vara en igelkott. Utan tvekan.
Igår kväll intalade jag mig nästan att jag knäckte sovrumsväggen utan att röra den.
Mamma säger att om man stirrar så händer inget.
Sånt händer när man bor i ett pissigt hus med pissig grund. Saker börjar spricka.
Mamma vet inte att jag kan göra saker med hjärnan.
Coolt. Får jag se?
- Oj! - Oj!
- Hade du inte på dig den där tröjan igår? - Jo, mamma. Det hade jag.
- För jag är äcklig. - Jaså?
Du måste handla åt mig idag, vi börjar få slut på allt.
- Nej, tack. - Det var inte en fråga.
- Hur ska jag få hem allt det här? - På samma sätt som sist.
I utbyte mot sexuella tjänster med främlingar. Uppfattat.
Jättekul.
Byt tröja. Sydney.
Du får mig att se ut som en dålig mamma. Och jag är en skitbra mamma!
Mathandling. Det här är mitt liv.
Samtidigt dejtar Dina Brad och allt jag har är...
- Hej, Syd! - Hej...
Hej.
- Hej. - På väg till skolan?
- Japp. - Jaså?
Jag också.
Kan du fatta att vissa redan bjuder folk till hemkomstdansen?
Så dumt. Det är så långt kvar.
Absolut. Jättelångt.
En hel vecka bort.
Kom igen, tjejer.
Jag hatar att fråga, men...
...kan du skjutsa mig efter skolan?
Mamma vill att jag ska handla igen. Det suger, men...
Jag skulle vilja, men jag lovade Brad att gå på peppmötet med honom.
- Är inte peppmötet för såna som... - Såna som vad då, Syd?
Såna som har...
...pepp.
Jag vet att det är dumt, men det är en viktig match.
- Ska du gå på matchen också? - Ja. Vill du följa med?
- Förlåt. Jag... - Vad då?
Det är bara... Den där jackan.
Han har aldrig gett jackan till nån.
Det är gulligt.
Så...
- Så... - Dags att spela!
Dina dumpade mig för att umgås med Bradley "Tänker med kuken" Lewis.
Hon hade hans dumma jacka på sig.
Som nåt äckligt gammalt 50-talspar.
Och jag måste komma på ett sätt att handla och få hem den jävla maten!
Vad i helvete?
BOWLINGHALL
Nöden har ingen lag.
- Jag behöver låna din bil. - Hej, Syd.
- Inte så länge. Bara en timme. - Skojar du?
Pappa skulle mörda mig. Han vet inte ens att jag kör den.
Har du ens körkort?
- Självklart. - Okej.
Få se.
Glöm det.
Nej! Vänta! Det är lugnt. Jag fixar det här.
Men jag kör.
Gladys, jag tar rast.
Stans bil luktade som gräs. Precis som pappas gamla lastbil.
Jag brukade fråga honom när jag var liten, varför hans lastbil luktade skunk.
Långt senare insåg jag att pappa rökte på.
Ser du tornet där borta?
Det har stått där sen typ 1890. 100 män sägs ha dött när det byggdes.
Det krävdes inte ens 100 män för att bygga den där skiten.
Så det kanske bara var fem som dog, men min farfars farfars far var en av dem.
Han var inte så sjyst.
Alla Barbermän verkar vara skitstövlar.
Det är upp till mig att rädda familjens namn.
- Jag har aldrig träffat din pappa. Nånsin. - Han kör en 18-hjulare 25 dagar i månaden.
- Coolt. - Ja. Mitt liv är bättre när han är borta.
- Jag önskar att han höll sig borta. - Jag önskar att min pappa var här.
Jag menade inte... att...
Det gör inget.
Förlåt, jag ska bara lämna nåt.
Stanley Barber kanske har dolda talanger.
Vi ses nästa vecka.
Är du en langare, eller nåt?
Jag har klienter.
- Fan! Hur många? - Fyra. Tekniskt sett är en min kusin.
Varför är du här om du hatar att handla?
Stan har definitivt dolda talanger.
Jag är här för att stötta en vän.
Han är fortfarande rätt konstig, men han är rolig.
Men inte jätterolig.
- Glöm det, okej? - Okej.
Men han hjälpte mig när Dina svek.
Då är det inte roligt.
- Kul. - Okej.
- En väldigt tråkig shoppingupplevelse. - Ja, det är rätt... toppen.
Det blir 67,99 dollar.
Fan. Mamma gav mig bara 50 dollar.
Kan du räkna om? Du tog för mycket betalt.
För vad, raring?
- Allt. - Slutsumman blir densamma.
Tänker du betala, eller?
- Ska jag hjälpa dig? - Nej. Jag ställer tillbaka allt.
Stanley Barber. Trevligt.
Lugna dig, Syd. Lugna dig.
Lugna dig.
Ta dig samman.
Andas.
Andas, Syd.
Bara andas.
Andas.
Oj.
Syd?
Hallå där.
Panikattacker, alltså?
Mamma brukade få såna. Det kanske hon fortfarande får...
Det suger att du också får dem.
Jag beklagar.
- Varför pratar du fortfarande med mig? - Alla andra här är tråkiga.
Jag har aldrig rökt på.
Vill du prova?
Ska jag börja?
Jag var tvungen att pröva. Försöka döva det som hände inombords.
Jag gjorde som han gjorde.
Jag hostade inte ens.
Mina ögon kändes tunga. Min hjärna kändes tom.
Jag oroade mig varken för mat, mamma, Dina eller att jag höll på att bli galen.
Du?
Vill du gå på fotbollsmatchen?
Absolut inte.
Det förvånar mig att du går på sånt här. Det är så töntigt.
Det är motsatsen till töntigt.
Det är teater. Det är liveteater.
Westinghouse Memorial High School en fredagskväll.
Kan det bli mer tragiskt? Mer som Shakespeare?
Tänk på saken.
Så fort scenbelysningen tänds på Hamlet vet man att det lär sluta illa.
Som mr Bradley Lewis.
Vad är hans bästa framtidsutsikt? Chef för nåt regionalt försäkringsbolag?
Där hans svåraste beslut är vem som blir månadens medarbetare?
Det här är de som kommer att gå på de fem-, tio-, tjugoåriga återföreningarna
för bortsett från det här kommer inget anmärkningsvärt att hända dem.
Det blir inte bättre än så här för dem. Jag gillar att titta, och som i Hamlet
när allt går åt helvete i slutet...
...dör alla.
Jag ville bara ha en pojkvän för att matcha Dina.
- Jag kanske inte behöver låtsas. - Stadens bästa teater.
Tänk om jag faktiskt gillar Stan?
Kom igen, Brad!
Fan!
Ja, Bradley! Heja, Bradley!
Är det här ditt rum?
Japp.
- Herregud! VHS? - Japp.
- Den bästa plattformen som finns. - Det är verkligen inte sant.
Jag menar inte kvalitetsmässigt.
Jag säger bara att skitbilden förhöjer själva upplevelsen.
Och jag klarar inte Laserdisc. Jag... Herregud. Få inte igång mig.
Vill du röka igen?
Okej. Skulle du hellre vara...
...en örn eller en manet?
Snacka om menlös fråga.
- Vad menar du? - Hallå!
Örn, så klart!
Okej. Visst. Din tur.
Okej.
Skulle du hellre ha superkrafter...
- ...eller skulle du... - Alla skulle nog välja superkrafter.
Vad för slags superkraft skulle du ha?
Jag skulle definitivt vara...
...en formskiftare.
Men inte för att göra nåt sliskigt som att gå in i tjejernas omklädningsrum.
Jag vill kunna förvandlas till...
...en gigantisk jävla manet.
- Vad är det med dig och maneter? - Okej.
Jag läste nånstans att när människan förgör sig själv
kommer planeten inte tillhöra kackerlackorna.
Hur skulle det gå till? Vi är 70 procent vatten.
Kackerlackor är inte vatten värda.
Så jorden kommer att bli...
- ...maneternas planet? - Japp! Och jag ska bli deras ledare.
Vi ska kämpa mot kackerlackorna
och simma i det djupa blå havet.
Det låter bra.
Ja.
Okej.
Du då?
- Pass. - Vad? Vänta. Töntigt.
- Pass. Det är din tur. - Okej.
Vill du hellre...
...berätta din mörkaste hemlighet, eller...
Jag berättar hemligheten.
Men när jag har berättat får du inte berätta för nån.
Ingen! Förstått?
Ja, jag lovar.
Bara berätta för honom.
Jag har finnar på låren.
- Allvarligt? Varför det? - Jag vet inte. Jag bara har det.
- Visa dem för mig. - Nej. De är så äckliga.
- Jag slår vad om att jag klår dig. - Aldrig.
Okej. Kolla in det här.
- Den ultimata ryggaknen. - Det var som fan!!
Vidrigt!
Den går hela vägen ner till min röv. På insidan av båda mina skinkor.
- Herregud! Det är så äckligt. - Ja. Jag vinner.
Inte så snabbt, Stanley Barber.
Kolla in...
...det här.
Pang! Du har inget att komma med. Det går inte att jämföra.
Oj. Det är brutalt.
- Jag har aldrig sett nåt så äckligt. - Eller hur?
Jag kan inte beskriva hur jag känner mig med Stan.
Förlåt. Var det dumt?
Jag vet bara att jag känner mig lite mindre konstig.
Undertexter: Victoria Heaps