‫~ הכתוביות הובאו ע"י SubSource‏ ~ ‫~ והותאמו לתזמון של 1:38:09.088 ~
‫היי, זאת שרה,
‫מצטערת שאני לא יכולה ‫לענות כרגע,
‫בבקשה תשאירו הודעה ‫ואחזור אליכם.
‫שלום, שרה. זאת איזבלה,
‫כן, אני מחוץ למאפייה שלנו,
‫מחכה לך, אז...
‫בואי הנה כבר, אני קופאת מקור.
‫- אסדר את הכל היום. יום עמוס. ‫מקווה שהכל יעבור חלק. -
‫- בהצלחה, אמא! אוהבת אותך -
‫היי, זאת שרה,
‫שרה, מזל טוב.
‫היום זה היום, נכון?
‫המפתחות אצלך? ‫זו תהיה המאפייה הכי טובה בעולם.
‫"שרה, יקירתי,
‫"אני מצטערת שלא שוחחנו ‫כל כך הרבה זמן.
‫"הייתי עקשנית להחריד,
‫"ואני לא גאה בזה."
‫אחת, שתיים...
‫למטה... יפה.
‫ירך, למעלה... וכתף,
‫ואחת, שתיים...
‫למטה, שמאלה, למעלה,
‫ימינה, שמאלה, ימינה, למעלה...
‫להסתובב, ולפנים...
‫מימי קוראצ'י?
‫כן?
‫- געגועים מתוקים -
‫אין דבר שאני יכול לעשות.
‫אבל אחת מאיתנו נפטרה.
‫אבל זה חוזה משותף, ‫את יודעת את זה.
‫שתיכן חתמתן עליו.
‫אבל היא הייתה השפית.
‫אני לא שפית. זאת אומרת, ‫זה קצת כמו לפתוח גן חיות,
‫ולומר, בואו, כנסו, ‫אבל נחשו מה?
‫אין פה חיות.
‫לא תוכלי למצוא מישהי אחרת?
‫שתהיה טובה כמו שרה?
‫היא הייתה מפורסמת. ‫היא למדה עם אוטולנגהי.
‫אני לא יודע איך זה עובד.
‫אני אגיד לך איך זה עובד.
‫אתה יושב שם, כולך מחויך, ‫"תראו איזה ביצים גדולות יש לי",
‫ואז החברה הכי טובה שלי נהרגת.
‫המשקיעים שלי נעלמים כי ‫השפית הכוכבת שלי מתה,
‫אני מאבדת את כל החסכונות שלי
‫בזמן שהמקום עומד ריק.
‫ועכשיו, עכשיו כשהכל מתחרבן,
‫אתה יושב פה ואומר לי שאני ‫לא יכולה לעשות שום דבר!
‫תראי, ‫אני באמת ובתמים משתתף בצערך.
‫חתמתן על ההסכם יחד,
‫ואני אעשה כמיטב יכולתי,
‫ואנסה להשכיר אותו למישהו אחר.
‫אבל את בעצמך יודעת שהוא ‫עמד ריק זמן רב, ו...
‫הלוואי שהיה לי משהו נוסף לומר.
‫טוב, כולם, למקומות בבקשה.
‫וברוגע, לא לשכוח לנשום, ו...
‫קדימה, 7,6,5,
‫ומשם ל-1,
‫ו-2...
‫למטה, שלוש, גב זקוף,
‫ארבע. יפה, חמש.
‫ושש.
‫להסתובב...
‫קלאריסה? ואחת...
‫שתיים ושלוש...
‫ארבע.
‫ושלוש, ארבע,
‫קלאריסה?
‫סליחה... ‫-היי, מה...
‫מה קרה?
‫מנגן הודעה ראשונה,
‫הוקלטה היום בשעה ארבע ‫ורבע אחר הצהריים.
‫מימי? היי,
‫זאת אולגה.
‫אני מקווה שאת בסדר.
‫רק תהיתי אם תרצי לשחק ‫איתנו פוקר ביום שלישי.
‫כולנו נשמח לראות אותך.
‫בכל אופן, עדכני אותי.
‫תשמרי על עצמך. להתראות.
‫לא שמעתי ממך כל היום.
‫דאגתי לך.
‫קלאריסה, את מתכוונת ‫לדבר איתי באיזשהו שלב?
‫לפעמים אני תוהה אם אני ‫החבר שלך או חדר השינה שלך.
‫אני יודע שאת בתקופה קשה.
‫זה לא קשור רק אליך, ‫זה קשור לשנינו.
‫אנחנו לא שמחים יותר.
‫אתה נפרד ממני?
‫אלוהים, אתה באמת נפרד ממני.
‫אני מצטער.
‫אין לי לאן ללכת.
‫היי, קלארי. רק בודקת מה שלומך.
‫כן, רק רציתי שתדעי...
‫שסוף סוף מצאתי מישהו ‫שמעוניין במאפייה.
‫אין עדיין שום דבר ודאי, ‫אבל יש מישהו שרוצה...
‫לפתוח בר יינות פופ-אפ.
‫אלוהים...
‫אני יודעת שזה לא מה ששרה הייתה ‫רוצה, זה גם לא מה שאני רוצה,
‫זו אמורה להיות מאפייה. ‫המאפייה שלנו.
‫שרה שנאה יין. ‫היא בכלל הייתה שותה בירה.
‫אבל... אני לא יודעת...
‫כנראה כדאי שאסכים לזה.
‫הכל בסדר.
‫לי זה לא נראה בסדר.
‫באמת, אני מבטיחה.
‫את מכירה את הבחורה הזאת?
‫כן.
‫כן, זאת...
‫זאת האחיינית שלי.
‫את לא יודעת אם היא ‫אחיינית שלך?
‫טוב, ‫היא הבת של החברה הכי טובה שלי.
‫ואיפה החברה שלך?
‫היא נפטרה.
‫תודה.
‫קומי, לארי.
‫קדימה.
‫היי, אפשר לעזור לך, גבירתי?
‫לא, תודה.
‫מימי! ‫-אולגה, היי.
‫מה שלומך, זרה?
‫טוב...
‫את יודעת, אותו דבר.
‫תקשיבי, יש יוגה ב-4.
‫תרצי לבוא? יהיה נהדר ‫לראות אותך.
‫טוב...
‫לא, לא נראה לי.
‫עבר זמן רב כל כך ‫ואני לגמרי לא בכושר.
‫שטויות, תראי אותך!
‫בשעה ארבע. בסדר?
‫ונלך לשתות קפה אחרי. כמו פעם.
‫נתראה בארבע.
‫את מוכנה לספר לי מה קורה?
‫הכל בסדר עם אלכס? ‫חשבתי שאתם גרים יחד.
‫זה לא הסתדר.
‫אני מניחה שאת יכולה ‫להישאר אצלי.
‫אין שם מקום.
‫יש ספה. ‫אני יודעת שזה לא מושלם, אבל...
‫באמת, הכל בסדר.
‫אבל ברור שלא הכל בסדר, נכון?
‫מה לעזאזל תעשי?
‫יש מישהו שאני עדיין ‫יכולה לנסות.
‫והנה היא שוב.
‫מימי קוראצ'י הקסומה.
‫חוגגת היום 12 שנים על הטרפז.
‫במופע הפתעה,
‫היא מוכיחה למעריציה פעם נוספת ‫עד כמה היא כוכבת שאין שנייה לה.
‫בטוחה שתהיי בסדר?
‫תרצי להיכנס?
‫לא...
‫לא ראיתי את מימי המון זמן...
‫חלב?
‫יש לך חלב סויה?
‫זה בסדר.
‫מצטערת שלא באתי לבקר.
‫התכוונתי לבוא.
‫אבל...
‫אני פשוט חושבת ‫שעם החיים בלונדון,
‫והזמן שחלף...
‫וכל הדברים שהתכוונת לעשות, ‫הקפה, הביקורים והכל...
‫פשוט... את מביטה ביומן ‫ופתאום כבר אוקטובר... כן.
‫את מתכוונת לספר לי מה הסיבה ‫לביקור הזה, קלאריסה?
‫או שנצטרך להילחם ולפלס את ‫דרכנו מבעד לשיחת החולין הזאת?
‫נכדה... לא יכולה לבוא לבקר ‫את סבתא שלה?
‫כן, הנכדה יכולה. ‫כמה חבל שהיא לא עשתה את זה.
‫אלוהים, זה חם מאוד.
‫כמה את רוצה?
‫מה?
‫כמה?
‫את באמת חושבת שזה ‫קשור לכסף?
‫תקשיבי, לא ראיתי אותך, ‫אלוהים יודע כמה זמן.
‫את מגיעה הנה ללא הודעה ‫מוקדמת. ברור שזה קשור לכסף!
‫אני צריכה מקום לישון.
‫אה, טוב...
‫זה שונה.
‫זה כבד...
‫תודה!
‫תודה על העזרה!
‫להתראות.
‫שלום! ‫-שלום.
‫זהירות... ‫-סליחה,
‫אלוהים...
‫למה זה נמצא בכניסה?
‫טוב, לא ציפיתי שיהיה לך...
‫ממש צפוף פה.
‫לא ציפיתי שיהיו לך ‫כל כך הרבה...
‫דברים.
‫טוב, זה הכל.
‫זה... ‫-זה בסדר.
‫טוב.
‫אה, סליחה. אלוהים...
‫אוי, אלוהים אדירים...
‫תנמיכו את המוסיקה ‫המחורבנת הזאת!
‫ישנת טוב?
‫כן, תודה.
‫אני יוצאת לריצה.
‫יש מפתח על השיש.
‫סליחה. ‫-זה בסדר.
‫- הבחור של בר היינות בעניין. ‫זה כנראה לטובה -
‫אני מחוץ למאפייה ‫שלנו, מחכה לך.
‫אין דבר שאני יכול לעשות. ‫-זה לא מה ששרה הייתה רוצה.
‫אבל אחת מאיתנו נפטרה...
‫אלו הן אופציות ‫מהרבעון הרביעי ב-2018,
‫יש הקבלה ברורה בין המספרים ‫של הרבעון הראשון לרבעון...
‫הרביעי...
‫של שנת 2018.
‫ומה שאנחנו צריכים לעשות ‫זה לנצל את הגידול הזה...
‫שלום.
‫אני מאוד מצטערת. איזבלה, ‫אני יכולה לשוחח איתך רגע?
‫אני ממש מצטערת. ‫לא אוציא אותה מהפגישה לזמן רב.
‫סלחו לי. סליחה.
‫סלח לי.
‫תודה.
‫את יודעת כמה קשה היה לי ‫להשיג חזרה את העבודה הזאת?
‫כן, אני יודעת... ‫-אני באמת הייתי צריכה להתחנן.
‫בגיל 39, את יודעת ‫איך זה מרגיש?
‫אל תעשי את זה.
‫מה? ‫-בר היינות.
‫בואי נפתח את המאפייה.
‫על מה את מדברת?
‫את ואני, תחשבי על זה.
‫כן, כי זה כזה פשוט...
‫כן, ברור שזה פשוט!
‫טוב, אז...
‫זה המצב שלנו מבחינה כלכלית.
‫אלה פאונדים? ‫-כן.
‫זה כלום. זאת אומרת, יש הוצאות,
‫הקמה, ביטוח, חומרי גלם,
‫הדרך בה נכניס כסף מהמקום ‫הזה, היא אם באמת נמכור אוכל.
‫ללא אופה,
‫מישהי טובה כמו ‫שרה, אין לנו סיכוי.
‫לארי. ‫-כן?
‫את עוקבת?
‫כן, בערך...
‫אני צריכה לדעת
‫שאת מבינה את סדר הגודל ‫של הדבר הזה, את מבינה?
‫אלוהים, זה לא הולך לעבוד.
‫זה לא הולך לעבוד.
‫אני יכולה להשיג את הכסף.
‫בבקשה תספרי לי לאן ‫אנחנו הולכות.
‫את תגלי בקרוב, וסמכי עליי,
‫אני לא אוהב את זה! ‫-את תהני מזה.
‫טוב. ‫-מלכתחילה לא רציתי לצאת.
‫אז נוותר?
‫שלום לכולם, ‫ברוכים הבאים ל"פליינג-פנטסטיק".
‫אני ג'ן, ‫אני אהיה המדריכה שלכם היום.
‫לאלו מכם שלא פגשתי לפני כן,
‫זה שיעור מתקדמים,
‫אז אני מניחה שלכולכם ‫יש לפחות קצת ידע קודם.
‫כן.
‫יופי. בואו נתחיל.
‫זה מגוחך.
‫זה היה החיים שלך.
‫לפני זמן רב.
‫זה כבר מאחורי.
‫שטויות. את בשיא חייך.
‫בקושי.
‫אז כל עוד את לובשת ‫תחתונים למבוגרים...
‫חזק מאוד.
‫זה... זה יפה מאוד.
‫טוב, אז קחי את הידיים...
‫כן, למען האמת, ‫אני יודעת מה אני עושה. תודה.
‫כן, זהו זה. עכשיו שבי על הצד,
‫ותישעני לאחור... זהו זה.
‫לא! לא, ‫היא מרימה את היד הלא נכונה!
‫והישבן שלה בולט החוצה. ‫-תושיטי יד...
‫כן, אבל תראי.
‫ישבן פנימה, תחליפי ידיים,
‫זהו זה. רואה? ככה.
‫בדיוק ככה.
‫אני לא מאמינה, מימי.
‫מה?
‫המבט שהיה להם.
‫בחיי, ‫אני מקווה שלא הייתי בוטה מדי.
‫ללא ספק היית בוטה מדי.
‫הירכיים שלי! ‫אני לא אוכל ללכת שבוע עכשיו!
‫טוב, נראה שלא שכחת כלום.
‫אולי תחשבי לחזור לזה.
‫תודה.
‫אולי אחזור.
‫ובאותו נושא...
‫את תחזרי ללהקה שלך, נכון?
‫אנחנו נפתח את המאפייה.
‫איזבלה ואני.
‫אנחנו זקוקות ל...
‫עזרה כספית.
‫זה העניין...
‫מה? ‫-כמה חבל.
‫חשבתי שהיה משהו בינך לביני...
‫קחי אותה לשיעור טרפז,
‫תכיני אותה.
‫אני לא טיפשה, קלאריסה!
‫מה, אמא איננה, ו...
‫כל כך הרבה שנים ‫שלך ושלה התבזבזו!
‫המעט שאת יכולה לעשות ‫זה לבוא ולהעיף מבט!
‫בוקר טוב.
‫היי.
‫מימי.
‫איזבלה.
‫את נראית טוב.
‫זה? אתן רוצות כסף בשביל זה?
‫טוב, אז כרגע ‫זה באמת לא נראה טוב,
‫אבל את בטוח מסוגלת ‫לראות את הפוטנציאל.
‫בתור מה? מאורת קראק?
‫טוב, בנות, דמיינו את זה, טוב?
‫שולחן גדול, ו...
‫ובר ומכונת קפה תעשייתית גדולה,
‫ו... מה זה הריח הזה?
‫שתן של חתולים.
‫לא, זה לא שתן של חתולים,
‫קרואסונים, טריים מהתנור.
‫כן, אבל מה אתן, בנות, ‫באמת יודעות על פתיחת מאפייה?
‫סליחה, קראת לנו הרגע "בנות"?
‫זה מה שהיא עושה.
‫זה מה שהיא תמיד עושה.
‫מה עם הקרקס שלך? אוקיי?
‫התחלת אותו מאפס.
‫אם יש מישהו שיודע לנווט את ‫הספינה, זו את.
‫אני לא נופלת בפח הזה.
‫תראי, את בפנים או בחוץ?
‫טוב, בנות...
‫אם אנחנו הולכות לעשות את זה,
‫אנחנו מוכרחות לקחת ‫הלוואה, בסדר?
‫אמא הייתה רוצה ‫שנפתח את המאפייה הזאת,
‫אז זה מה שאנחנו נעשה.
‫יחד.
‫שלום?
‫איזבלה?
‫מימי.
‫טוב, את מתכוונת להכניס ‫אותי פנימה או מה?
‫הייתי צריכה להתקשר.
‫פשוט אני...
‫הייתי קרובה כל כך, חשבתי...
‫את יודעת...
‫קלאריסה היא בדיוק כמו אמא שלה.
‫ושרה הייתה בדיוק כמו אמא שלה.
‫מה, את מתכוונת עקשנית?
‫אני יודעת שבעבר ‫אכזבתי אותך ואת שרה.
‫אבל היא לא הייתה רוצה את ‫זה, נכון?
‫אותי...
‫זה כל מה שהיא אי פעם רצתה.
‫אני אפנה את זה, כי...
‫אני רוצה שהרצפה תהיה...
‫כן, את יכולה להניח ‫את זה מאחור.
‫הכל... כן. -תני לכלב לראות את ‫הארנב, כמו שאומרים.
‫בדיוק. יופי.
‫זה למחסן. ‫-אני יודעת.
‫לעשות עוד בלאגן.
‫אפשר לנקות את זה? ‫-כן.
‫טוב, אני אעשה את השורה מאחור.
‫אל תרסקי את זה!
‫אני הייתי השפית בבית הספר ‫לבנות, סנט מרי.
‫אתן יודעות, שום דבר מפואר,
‫רולדות ריבה, דברים כאלה...
‫לא שזה עניין את ‫הבנות יותר מדי.
‫הן הקיאו את הכל אחר ‫כך בשירותים.
‫פשוט תעמידו את זה במקום, ‫כי אני לא מצליחה לראות.
‫כל עוד אגיע הביתה עד השעה שש.
‫אני לא יכול לאחר ‫לשעת העוצר שלי.
‫המשכורת ההתחלתית שלי היא 45 ‫אלף, עם 35 ימי חופשה.
‫כמובן, לא כולל חגים.
‫אה, ואני לא עובדת בלילות.
‫או בסופי שבוע.
‫אני כאן בקשר למשרת האופה.
‫זה עדיין רלוונטי?
‫צא מפה, מת'יו.
‫קבלת פנים חמה.
‫התפקיד אויש.
‫באמת?
‫בטוחה?
‫תודה.
‫תחזור איך שבאת.
‫תראי,
‫אני רציני.
‫מישהו מתכוון להסביר?
‫את בטח קלאריסה.
‫היי.
‫זה מת'יו גרגורי, למדנו יחד.
‫הייתי חבר של אמא שלך.
‫אתה שף?
‫נכון. עם כוכב מישלן.
‫לך אין כוכב מישלן, ‫למסעדה שלך יש,
‫ולא היית חבר שלה, ‫אלא רודף שמלות שחצן.
‫טוב, אני לא אוהב להשוויץ,
‫אבל יש לה שני כוכבי מישלן.
‫אתה לא עובד ב"טרס-אמי"?
‫כן.
‫למה שתרצה לעזוב?
‫טוב, אני אוהב אתגרים.
‫אז לך לטפס על הקלימנג'רו,
‫לא יודעת, תלמד לסרוג.
‫טוב, תראי, אני מחפש...
‫קצת יותר חופש יצירתי.
‫טוב. אז אתה רוצה ‫לבוא הנה? למה?
‫הדברים שאתה מכין לא ‫ממש נמצאים בטווח שלנו.
‫אני יכול להכין כל דבר.
‫תקשיבו, ‫לו ולשרה הייתה חתיכת היסטוריה.
‫אני ממש לא חושבת ‫שזה רעיון טוב.
‫אל תהיי טיפשה, אי אפשר ‫לסרב לשף עם כוכב מישלן.
‫שני כוכבי מישלן.
‫אנחנו רוצות שזה יצליח, נכון? ‫בואו ניתן את הטוב ביותר שלנו.
‫קבלו, איספהאן.
‫תבורך.
‫זה מקרון ורדים ממולא ‫בקרם ליצ'י ועלי ורדים,
‫ופטל טרי.
‫אני רוצה לטעום.
‫החמאה לא מספיק מעורבבת.
‫סליחה?
‫לא בהרבה, אבל ‫כמה קיפולים נוספים היו עוזרים.
‫כן, ‫אני צריכה להיות כאן בשביל זה?
‫מישהו יהיה כאן. בסדר.
‫מוס שוקולד תפוז,
‫על מצע של ביסקוויט ‫שוקולד קראנצ'י,
‫מצופה בזיגוג שוקולד נוזלי ‫ופניני שוקולד קראנצ'יות.
‫יש דרך פשוטה יותר לומר את זה?
‫מוס על ביסקוויט?
‫מוס על ביסקוויט.
‫זה די טעים.
‫מתי תוכל להתחיל לעבוד?
‫סליחה, תוכל לעצור כאן?
‫היי.
‫לאן את הולכת?
‫נראה לי שאנחנו צריכים לשתות ‫משהו, לא?
‫תודה.
‫אני לא עושה יותר שוטים.
‫גם אני לא. קדימה.
‫בואי נחגוג, כמו פעם.
‫שלוש, שתיים, אחת...
‫קלאריסה?
‫את רוצה לאכול ארוחת ערב?
‫אני בסדר.
‫- אבא, לא ידוע - ‫- שרה קוראצ'י -
‫תאפי יחד איתי.
‫את צודקת, אני לא שרה.
‫התשוקה שלך לפרויקט הזה, ‫זה מה שאנחנו צריכים.
‫תכניסי את זה למטבח.
‫חוץ מזה שאני לא אופה.
‫כן, את כן. למדנו יחד.
‫כן, לפני שנים. ‫-אז?
‫אז...
‫אני לא טובה כמוה.
‫טוב? מעולם לא הייתי.
‫שטויות.
‫את היית החברה הכי טובה שלה.
‫הייתן כמו אחיות.
‫אם יש מישהי שמסוגלת להכניס ‫את הרוח שלה לעניין, זאת את.
‫שרה הייתה מיוחדת.
‫בסדר? היא...
‫היא הייתה מוכשרת, ‫היא הייתה האופה.
‫אני רק ניהלתי את ‫העניינים, אני...
‫את יכולה לעשות את זה.
‫אני צריך להשתין.
‫אז הנה הנורה.
‫תודה.
‫עדיין שותה קפה שחור?
‫כמובן. תודה. ‫-יופי.
‫היה מקרה, בערך ב-1985,
‫אני בדיוק חזרתי מפרו,
‫ואת ושרה הייתן נואשות ‫לנסות את הקפה שהבאתי איתי,
‫ולא ישנתן במשך יומיים, ‫את זוכרת?
‫כן, אני זוכרת.
‫תמיד חלמת שתהיו אחיות.
‫נכון?
‫בלתי נפרדות לחלוטין.
‫הייתי מאוד גאה בכן.
‫בשתיכן.
‫מימי...
‫התגעגעתי אליך מאוד.
‫מה דעתכם?
‫מימי?
‫- באהבה, שרה -
‫לשרה.
‫באהבה, שרה.
‫פנו דרך,
‫אקלר קפה מוזהב.
‫לא רע, ילד מאפים. ‫-תודה.
‫סליחה, מי השאיר את זה כאן?
‫מת'יו? ‫-לא אני.
‫בבקשה אל תשאיר את זה על יד ‫החלון, זה נראה נורא!
‫זה לא הייתי אני. ‫-טוב, מישהו השאיר את זה שם.
‫לא, שימי את זה במטבח! ‫-אני לא עושה את זה.
‫בואי נדבר על איך זה עובד... ‫אז את לא יכולה להשתמש בזה,
‫כשהם משלמים במזומן,
‫אני יודעת, אבל אני לא ‫מבינה איך להפעיל את המכונה.
‫פשוט תכתבי את הכל. ‫-תכתבי את הכל. כן.
‫וואו! ‫-סליחה, מת'יו!
‫אלוהים, זה היה קרוב כל כך.
‫אנחנו זקוקים לאלה? כנראה...
‫זה הולך לשם...
‫למען האמת, אני אוהבת אותם. ‫אז אקח את אלה.
‫- סגור -
‫קדימה.
‫וואו, המונים.
‫הם יבואו.
‫אוי לי...
‫שלום! ‫ברוכים הבאים ל"באהבה, שרה".
‫שלום!
‫הרגע פתחתן?
‫כן, זה היום הראשון שלנו.
‫חמישים אחוזי הנחה על הכל.
‫שלום... ‫-נחמד!
‫מה תרצה?
‫פסטל דה נאטה.
‫מה הוא אמר?
‫הוא רק רוצה עוגה שיש לנו בבית.
‫מאיפה אתם? ‫-ליסבון.
‫אני אגיד לך מה,
‫אולי תרצה אחד מאלה?
‫סגול?
‫תרצי עם זה גם קפה?
‫כן, בבקשה. לאטה.
‫אביא לך צלחת.
‫שני אנשים.
‫ועכשיו צהריים.
‫תירגעי. זה היום הראשון שלנו.
‫אף אחד עדיין לא יודע עלינו.
‫בדיוק.
‫שלום, כן.
‫תהיתי אם אוכל לשוחח עם ‫עורך מדור האוכל שלכם.
‫שלום, ‫אוכל בבקשה לדבר עם נעמי פרקר?
‫כן, זאת איזבלה. ‫אני מתקשרת מ"באהבה, שרה".
‫אה, היא עזבה. טוב.
‫זו מאפייה חדשה בדרך גולבורן.
‫אתה יודע לאן היא הלכה?
‫הלו?
‫הלו...
‫שוב.
‫לא. אני ארשום את זה.
‫אה! ‫-בוקר טוב.
‫זה המשמר האזרחי הידידותי שלנו.
‫אני רואה שאתה מרגל.
‫הנה.
‫היום פתחנו. זה על חשבון הבית.
‫יש ארבע מאפיות אחרות ‫במרחק חמש דקות הליכה.
‫מה הופך את המאפייה ‫שלכן למיוחדת?
‫למה שלא תטעם ותגיד לי אתה?
‫אני מימי, דרך אגב.
‫פליקס רוזנבאום.
‫את בעלת המקום?
‫כולנו.
‫אתן רוצות להיות זהירות כאן,
‫אתן יודעות, פורצים, גנבים,
‫וכנראה שכך הגורל רצה,
‫מפני שאני בדיוק השלמתי ‫את המצאתי האחרונה.
‫מערכת האבטחה המתקדמת ‫ביותר במאה ה-21,
‫המופעלת באמצעות אינפרה-אדום,
‫מרתק.
‫אז...
‫בהצלחה.
‫תודה שקפצת לבקר.
‫סיימון.
‫לכבוד מה זכיתי בשיחה ממך?
‫אני קופץ החוצה.
‫היי, אנחנו עדיין פתוחים.
‫המקום מת בכל מקרה. רדי ממנו.
‫כן, איזבלה. רדי ממני.
‫את יכולה... תודה.
‫הוא עושה את זה בצחוק. ‫-כן, בטח.
‫נו... ‫-בסדר. הוא קורע מצחוק.
‫אלוהים, מה, את מקנאה?
‫באמת...
‫טוב, את לא צריכה ‫לקנא, את יודעת...
‫זה לא כאילו אני מתכוונת ‫לשכב עם אבא שלי בכל מקרה.
‫מה?
‫מת'יו הוא לא אבא שלך, טוב?
‫זה לא הוא. ‫-טוב, אז מי עוד זה יכול להיות?
‫אני לא יכולה לומר לך.
‫למה?
‫כי...
‫היא תמיד אמרה שהיא לא ‫מעולם לא ידעה מה השם שלו.
‫נו באמת, זה קשקוש.
‫קלאריסה, זה לא הוא, בסדר? ‫זה לא יכול להיות הוא.
‫סליחה, את היית שם ‫ברגע ההתעברות?
‫שרה מעולם לא שיקרה, נכון?
‫לאף אחד, בטח שלא לי.
‫זאת אומרת, אם זה ‫היה הוא, אז...
‫אני הייתי יודעת.
‫טוב, אז למה הוא כאן?
‫אני לא יודעת.
‫אני מוחמא. באמת, בכנות.
‫בסדר. ‫תראה, אני לא יכול, עדיין לא.
‫פשוט...
‫תן לי עוד כמה שבועות.
‫טוב, תודה.
‫כן, נכון.
‫- גאסטרל - ‫- חוזה העסקה -
‫בוקר טוב.
‫איחרת.
‫תירגעי, זה סוף השבוע.
‫יש לנו עבודה.
‫הבאת לי גם מצנפת?
‫אתה קורע מצחוק.
‫איפה קלאריסה?
‫למה?
‫אין סיבה, ‫אני פשוט תוהה איפה היא.
‫זה בשבילך... ‫-תודה, לחיים.
‫שלום. ‫-היי, מת'יו!
‫אתה זוכר את הפעם ‫הראשונה שפגשת את אמא?
‫כמובן.
‫זה היה בשיעור הראשון ‫שלנו בפריז.
‫איך היא הייתה אז?
‫מפחידה.
‫מאיימת.
‫יפהפייה.
‫אז מה בעצם קרה ביניכם?
‫אני פישלתי.
‫הייתי... צעיר,
‫חסר אחריות.
‫אהבת אותה?
‫אה, רימונים.
‫אהבת אותה?
‫כולם אוהבים כל אחד ‫כשהם בני 19.
‫כן...
‫אה, פטל.
‫אז...
‫למה באת למאפייה שלנו?
‫זאת שאלה מורכבת.
‫לא יודע, אני מניח...
‫עניינים לא פתורים.
‫כששמעתי מה קרה לאמא שלך...
‫הרגשתי נורא, כאילו...
‫הייתי צריך...
‫הייתי צריך ליצור קשר.
‫לכפר.
‫תודה.
‫אאו!
‫מה זה היה?
‫כלום, היה לך... היה עליך משהו.
‫זה היה מוזר.
‫מה...
‫טוב, זה...
‫שמונים ושלושה פאונד ו-55 פנס,
‫אז זה יוצא...
‫658 פאונד.
‫אלוהים, זה הכל?
‫זה בסך הכל השבוע הראשון שלנו.
‫זה אפילו לא מספיק ‫בשביל שכר הדירה.
‫זה לוקח זמן, מימי, נכון?
‫אנחנו אמורים להיות ‫מפוצצים בשבוע הראשון שלנו.
‫אנשים תמיד מתרגשים ‫ממקום חדש שנפתח,
‫אבל המקום ריק! -זה השבוע ‫הראשון שלנו, הכל בסדר.
‫לא הכל בסדר, קלאריסה.
‫מימי קוראצ'י?
‫כן? זאת אני.
‫תהני.
‫תודה.
‫מי קונה לך פרחים?
‫תתעסקי בעניינים שלך!
‫שלום. הבאתי לך משהו קטן.
‫נשארו לנו הרבה יותר ‫מדי שאריות,
‫וזה חבל שיתבזבזו, אז...
‫טוב, בסדר. ‫-תרצה?
‫מקסים, כן. בבקשה, כנסי.
‫כן.
‫איפה תרצה שאניח אותם?
‫אה, כן, נכון...
‫כאן.
‫תני לי את המעיל שלך.
‫אה, תודה. ‫-תודה...
‫איזו דירה נחמדה.
‫לא, זה בית.
‫אנחנו לא אמריקאים.
‫זה בית.
‫בתוך בניין.
‫כמובן שבעבר כל הבניין היה בית ‫אחד, לפני שנים רבות,
‫אבל זה מה שאנחנו עושים ‫בימינו, אנחנו מחלקים.
‫מחלקים, מחלקים, מחלקים.
‫תוך שלושים שנה אנחנו ‫נחיה בארון.
‫אנחנו לא נהיה פה ‫עוד שלושים שנה.
‫איזה מזל יש לנו.
‫תודה רבה על הפרחים, דרך אגב.
‫תודה על ה...
‫אקלרים. ‫-הקינוחים, כן.
‫תודה.
‫אז אתה באמת ממציא?
‫אני ממשיך לנסות.
‫כן, כשממציאים דברים,
‫מנסים למצוא משהו שאנשים ‫לא יודעים שהם רוצים.
‫אלוהים...
‫זה היה הספר האהוב על שרה.
‫הייתי מקריא לה אותו ‫כשהיינו בסיבוב הופעות.
‫פיליאס פוג.
‫יריב מושבע שלי. כן.
‫ממציא מבריק והרפתקן נהדר.
‫שימי לב שהיום אנחנו לא צריכים ‫לטייל כדי לגלות את העולם.
‫העולם הגיע אלינו.
‫סליחה. ‫-מצטערת מאוד.
‫שלום. יש לי משלוח למימי.
‫תודה.
‫תוכלי לחתום כאן בבקשה?
‫תודה.
‫אה! בעצם...
‫למה שלא תטעם חתיכה מזה?
‫מה זה?
‫זה פרזייה תותים.
‫פרזייה?
‫כן, זה מן קרם תותים...
‫תערובת ג'לי.
‫כן, משהו כזה.
‫אם אתה בעניין.
‫טוב.
‫אי אפשר ככה...
‫תודה... ‫-כן.
‫סלח לי! רק רגע...
‫תוציא את זה לרגע.
‫מאיפה אתה?
‫מ"אופניים אקספרס", למה?
‫לא, לא זה... מאיזו מדינה?
‫אה, מלטביה.
‫לטביה?
‫ואיזה קינוח היית אוכל בבית?
‫אני... אני לא מבין.
‫טוב, אם היית נכנס ‫למאפייה, מה היית קונה?
‫כל מיני דברים.
‫לא, זאת הכוונה שלי,
‫מה בדיוק היית קונה?
‫אל תצעקי עליי, גבירתי.
‫לא, אני פשוט שואלת אותך, ‫מה היה הקינוח האהוב עליך?
‫לא יודע, אני מניח ש...
‫קרינגל.
‫מה זה? ‫-זה...
‫זה מן לחם מתוק כזה.
‫זה כל כך טעים.
‫ואפשר לקנות משהו כזה בלונדון?
‫אני לא יודע, לא נראה לי.
‫אבל לו יכולת, היית קונה?
‫כמובן!
‫יופי. טוב, אתה יכול ‫ללכת עכשיו.
‫איפה מת'יו?
‫הוא במטבח. ‫-מת'יו!
‫תקשיבו, בואו נביט סביבנו.
‫לונדון היא העיר בעלת הגיוון ‫התרבותי הרב ביותר בעולם, נכון?
‫כן... ‫-היא מן...
‫קולקטיב אוניברסלי.
‫אבל אף אחד לא באמת מפה ‫במקור, נכון?
‫זאת אומרת, אם חושבים על זה,
‫בוריס, הקצב שלי, הוא הונגרי,
‫המורה שלי ליוגה היא רוסייה,
‫וניקולטה מחנות ‫הפרחים היא מאיטליה.
‫מה לדעתכם האנשים ‫האלה היו אוהבים?
‫משהו שיזכיר להם את הבית.
‫כן.
‫כמו הבחור הצעיר שהיה ‫פה לפני כמה דקות.
‫הוא לא יודע מה זה ‫פראזייה תותים...
‫פרזייה. ‫-פרזייה, מה שזה לא יהיה.
‫הוא לא יודע מה זה.
‫הוא יודע מה זה קרינגל.
‫ואם הוא רוצה קרינגל, ‫בואו נכין לו אחד.
‫זאת אומרת, לא יכול להיות ‫שהוא הלטבי היחיד בלונדון.
‫העיר הזאת היא בית לאנשים ‫רבים כל כך מכל העולם.
‫אם הממשלה תפסיק לנסות ‫לגרש אותם.
‫אז מה את אומרת?
‫נהפוך את המאפייה שלנו ‫לבית, הרחק מהבית.
‫הרי שרה אהבה לטייל, נכון?
‫לגלות מאכלים חדשים ‫כשהיא למדה בחו"ל.
‫אז למה שאנחנו לא נאפה ‫מאכלים שאף אחד אחר לא אופה?
‫משהו שיזכיר ללקוחות ‫שלנו את הבית שלהם.
‫מה דעתכם?
‫זה יהיה בסדר... פשוט...
‫נראה לי שאנחנו ‫צריכים לערוך מחקר.
‫תראו! ‫-זה נראה נהדר.
‫- משטרודל לפחזניות, ‫לא חשוב מאיפה אתם, -
‫- אנחנו נכין ‫את המאפים האהובים עליכם -
‫- בואו פנימה לשוחח איתנו! -
‫- מסביב לעולם ב-80 מאפים -
‫איזבלה? ‫-כן?
‫למטבח. ‫-מה?
‫עכשיו.
‫מה זה היה?
‫אז את מתכוונת להצטרף ‫אליי או מה?
‫עבה.
‫ואז מקפלים את זה לרצועה ‫דקה, ואז משלבים...
‫רצועה דקה?
‫כאילו, לסובב, הבנת? ‫מסובבים את זה.
‫זה הרול, נכון?
‫תשתמשי בשתי הידיים, ככה...
‫חזק יותר.
‫ואז מסביב ליד, פעמיים.
‫ומוציאים את זה מבפנים,
‫מאפה קינמון.
‫נהדר. ‫-כן, זה קל מאוד.
‫כמה את רוצה?
‫שלושים?
‫זה יספיק. ‫-מושלם.
‫תהיתי אם אני...
‫אוי, אלוהים...
‫זו ההמצאה החדשה שלו.
‫פליקס,
‫סלח לי, כן, סליחה.
‫סלח לי.
‫אני לא בטוחה שצריך ‫לשים הרבה ציפוי.
‫מה דעתך? ‫-איך זה נקרא?
‫פאנפורטה.
‫פאנפורטס.
‫פאנפורטה. ‫-פאנפורטה.
‫זה טעים כל כך. ‫-אני יכול לטעום את זה?
‫זה אוסטרלי, זה נקרא למינגטון.
‫יש פה הרבה אוסטרלים.
‫נראה לי שאנחנו צריכים ‫לערוך מבחן טעימות.
‫עם מקומיים.
‫כן, אבל מי?
‫למען האמת, אני יודעת מי.
‫מימי!
‫שלום, אולגה.
‫יש לך מקום לאורח נוסף?
‫אז זה מ... ‫-טנזניה.
‫טנזניה? ‫-כן.
‫טעים מאוד.
‫הרבה אנשים מטנזניה ‫חיים בלונדון?
‫17,000.
‫ארבעה עשר אנשים מוונצואלה, ‫שישה עשר אלף רוסים,
‫וחמשת אלפים נורווגים.
‫ואחד אלוהינו.
‫ואנשים מדונדור?
‫אה, לואיזה...
‫אצטרך לבדוק.
‫אבל אני באמת אבדוק!
‫מימי, מימי אני אוהבת את זה!
‫- מתחשק לך ללכת לאופרה? ‫פליקס -
‫מימי, מה את עושה?
‫חשבתי שזה רעיון טוב ‫לחשבון האינסטגרם שלנו.
‫לא, לא, לא, האינסטגרם זה בשבילי. ‫אני מטפלת בזה...
‫תראי, עוגת היער השחור. נפלא.
‫כן, האמת היא שזה נראה מעולה. ‫-אהבת?
‫אפשר לעזור?
‫כן. אפשר בבקשה הפוך גדול,
‫וקרואסון, לקחת בבקשה.
‫כמובן.
‫ארבע שבעים וחמש בבקשה.
‫מאיפה את? ‫-טוקיו.
‫עוגת קרפ מאצ'ה.
‫כן! איך ידעת?
‫אתם מכינים כאלה?
‫אנחנו יכולים.
‫טוב, אם אתם מכינים, אני אקנה.
‫סגור.
‫תוכלו להכין לי אחד למחר בבוקר?
‫למה לא?
‫אין ספק שליפנים יש ‫יותר מדי זמן פנוי.
‫מה נעשה?
‫לא יודעת...
‫נתחיל מההתחלה, אני מניחה...
‫יש לי רעיון טוב יותר.
‫זה לא, אתה פשוט היית ‫בטוח, שניכם הייתם.
‫אתם נועדתם זה לזו.
‫זה לא קשור לביטחון, ‫זה קשור לביצים.
‫צריך לגדל זוג ביצים.
‫לשרה היו ביצים? ‫-כן, ענקיות!
‫עצומות! את צוחקת?
‫זה מה שצריך לעשות בחיים, ‫להעמיד פנים שיש לך ביצים.
‫אנשים כמוני, ‫אנחנו רק עושים בכאילו,
‫ואז אנחנו מעבירים חיים ‫שלמים בהעמדת פנים,
‫כשלמעשה, מתחת ‫להכל, אנחנו פשוט...
‫אנחנו בדיוק כמו כל אחד אחר. ‫מבוהלים, מפוחדים.
‫חסרי ביטחון.
‫רק שאנחנו משחקים את המשחק.
‫זה מה שאת צריכה לעשות.
‫פשוט לשחק?
‫לשחק אותה. טוב יותר ‫מכל אחד אחר.
‫טוב, קל לומר, קשה לעשות.
‫את אופה טובה, איזבלה.
‫את מוכשרת, את יצירתית, פשוט...
‫את מוכרחה להוריד את ‫"נעלי הרציונאליות" האלה.
‫תודה...
‫תורידי אותן.
‫מה? ‫-תראי לי את נעלי הלובוטן שלך.
‫אין לי נעלי לובוטן. ‫-בטח שיש לך. קדימה.
‫מה אתה עושה? ‫-קומי.
‫חזרי אחרי.
‫אני האופה הטובה ‫ביותר בעולם כולו.
‫לא. אלוהים! ‫-טובה יותר מכל אחד אחר!
‫מת'יו... ‫-קדימה, תגידי את זה!
‫טוב, בסדר. אני אופה ‫טובה, אוקיי?
‫אופה טובה? את נועלת נעלי ברוג ‫עכשיו! זה כמו כפכפים!
‫ביקשתי ממך לובוטן! ‫-אני האופה הטובה ביותר בעולם!
‫יותר חזק! -אני האופה הכי ‫טובה בכל העולם המזדיין הזה!
‫אתה שמח?
‫השנייה הכי טובה.
‫את יודעת...
‫כנראה שלעולם לא תאמיני לי,
‫וזה...
‫וזה גורם לי להישמע קצת ‫מניאק, אבל...
‫אבל כש... ‫כשהיינו בלימודים, בפריז,
‫והייתי עם שרה,
‫באותו לילה, כשהלכתי לשם,
‫לא אותה חיפשתי.
‫אתה צודק, אתה מניאק.
‫יש לנו עבודה בבוקר.
‫בארבע לפנות בוקר.
‫עוגת מאצ'ה יפנית ארורה.
‫רוצה?
‫אה, תודה.
‫את ממש לא צריכה לעשן.
‫אה, כן? למה?
‫כי את רקדנית.
‫כבר לא באמת.
‫מתי תחזרי ללמוד?
‫לא יודעת. לא תכננתי.
‫אל תדחי עד שיהיה מאוחר מדי.
‫אל תבזבזי את הכישרון ‫שלך, קלאריסה.
‫כן...
‫טוב, זה פשוט קשה כרגע, לא?
‫למה? ‫-כי יש לנו מאפייה.
‫המאפייה? אבל הכל כבר מוכן.
‫עשית את זה בשביל אמא שלך.
‫וזה נהדר.
‫אני פשוט מאוד מתגעגעת אליה.
‫אני יודעת.
‫גם אני.
‫הלוואי שהיית מספרת ‫לי מה קרה ביניכן.
‫טוב.
‫אמא שלך פנתה אליי כדי ‫לבקש ממני שאתן לה כסף,
‫כדי להקים את המאפייה ‫יחד עם איזבלה.
‫ואני סירבתי.
‫והיא האשימה אותי בכך ‫שמעולם לא הייתי שם בשבילה.
‫ולמען האמת, היא צדקה.
‫לא הייתי שם.
‫הפסקנו לדבר אחת עם השנייה.
‫זה היה החלק הכי עצוב.
‫אל תתני לנו להגיע ‫למצב הזה לעולם.
‫כן, לא... ‫-מבטיחה?
‫כן, מבטיחה.
‫את עדיין שונאת אותי?
‫כן, בהחלט.
‫חרא. אנחנו צריכים לקום.
‫כן.
‫אנחנו צריכים.
‫- גאסטרל - ‫- חוזה העסקה -
‫איזבלה!
‫המפתחות בתוך ה...
‫מה קורה? תני לי להיכנס.
‫אני כל כך מצטערת, אני...
‫אתה לא אמור להיות בגאסטרל?
‫לא, אני יכול להסביר.
‫אני לא שומעת אותך.
‫קדימה, תפתחי!
‫תאפי איתי, איזבלה!
‫תהיי התשוקה שלנו!
‫למה? ‫כדי שתוכל ללכת למקום טוב יותר?
‫זה לא ככה.
‫לא, רציתי שתאפי איתי ‫כי את אופה טובה.
‫טוב, לאופה הזאת יש ‫עבודה, אוקיי?
‫איזבלה... ‫-פשוט...
‫לך תזדיין!
‫זה נראה כמו שומשום.
‫נכון מאוד.
‫עוגת קרפ מאצ'ה.
‫כל הכבוד!
‫זה מושלם.
‫תודה.
‫אנחנו יכולים לדבר?
‫הם שלחו לי את החוזה ‫כדי לנסות לפתות אותי.
‫אז אתה כן חשבת על זה?
‫קצת. ‫-אתה רוצה ללכת?
‫לא. ‫-כי חשבתי שאתה רוצה אתגר.
‫אני רוצה! ‫-שטויות!
‫מת'יו, אתה כאן כי אתה ‫חושב שקלאריסה היא הבת שלך.
‫לא... ‫-נו, באמת!
‫טוב, זאת אומרת, ‫יכול להיות, בהתחלה...
‫לרגע, אבל...
‫דברים השתנו.
‫יודע מה, פשוט לך. ‫בסדר? ואל תחזור.
‫זה בגלל ששכבנו?
‫מה, כי זה לא היה ‫מוצא חן בעיני שרה?
‫לא...
‫לא, זה בגלל שמהשנייה ‫שהגעת לכאן אני אמרתי,
‫אמרתי שאתה חדשות ‫רעות, ותראה מה קרה.
‫את זקוקה לי כאן.
‫אמרת את זה בעצמך.
‫אני יכולה לאפות.
‫לבדי.
‫הכל בסדר?
‫נתראה.
‫כן...
‫הברכיים שלי...
‫מצאתי.
‫תודה.
‫את מוכנה בבקשה להפסיק ‫להיות כל כך עקשנית?
‫פשוט תני למת'יו לחזור, ‫הוא חלק מהצוות שלנו.
‫אם אין לך שום דבר מועיל ‫לומר, בבקשה צאי מהמטבח שלי.
‫מימי, היא מסיחה את דעתי!
‫טוב, אני מסכימה עם קלאריסה.
‫בכל אופן, ‫35 כופתאות דקות במיוחד.
‫בהצלחה.
‫דיברתי עם מת'יו אתמול בלילה.
‫והוא מתגעגע אלינו.
‫האמת היא, שהוא פשוט ‫מתגעגע אליך.
‫כן... אני לא מעוניינת.
‫באמת?
‫לא.
‫בסדר.
‫בואי איתי.
‫מה?
‫קדימה, מכאן.
‫סלח לי, שלום, ‫אני מצטערת על ההפרעה,
‫אתה רווק?
‫לארי... ‫-כן.
‫מצוין. לא, הוא הסתכל ‫עליך קודם.
‫רוצה לצאת איתה לדייט הערב?
‫היא אפתה את הקרואסון ‫שאתה אוכל.
‫אז דמיין אותה אופה ‫לך בכל בוקר,
‫עם בייקון, ביצים וסקס...
‫אם היא רוצה...
‫היא רוצה. תבוא לאסוף אותה הערב ‫בשבע ורבע.
‫אה, בטח. ‫-טוב, מעולה.
‫אני צריכה לדבר איתך על זה. ‫-לא, את לא.
‫סליחה, ‫יש לה דרך משונה לעשות דברים.
‫היי. ‫-נעים להכיר אותך, אני איזבלה.
‫אני פסקל. ‫-אה, פסקל. זה צרפתי?
‫נעים מאוד. כן.
‫אני מוכרחה לחזור. ‫אהבת את הקרואסון?
‫כן. קרואסון מדהים.
‫נהדר.
‫אז...
‫את מקבלת שידוכים ‫כאלה לעיתים קרובות?
‫אף פעם.
‫באמת?
‫הילדה הזאת צריכה להקים סוכנות ‫דייטים, היא תעשה הון.
‫לחיים.
‫מה?
‫את צריכה להיות איפשהו?
‫לא, סליחה. טוב...
‫האמת שכן.
‫אני מצטערת. פשוט יש לנו ‫הזמנה ממש גדולה ומורכבת למחר,
‫ועכשיו אני מסוגלת ‫לחשוב רק על...
‫לערבב, לזלף, ולזרוק...
‫אלוהים... ‫מצטערת, לא התכוונתי לזה ככה.
‫זה בסדר. אנחנו יכולים לעשות ‫את זה בפעם אחרת אם את רוצה.
‫לא, לא, זה טוב בשבילי. ‫אני צריכה להירגע.
‫זה יהיה בסדר.
‫נכון? ‫-טוב, עבודה זה עבודה, את יודעת...
‫טוב, איזה נחמד.
‫סליחה, לא התכוונתי להפריע.
‫אני פסקל, דרך אגב.
‫פסקל.
‫הוא מאוד צרפתי, לא?
‫את מתוחה?
‫אתה רואה איך היא יושבת? ‫היא ככה כשהיא מתוחה.
‫אתה לא גורם לה להיות ‫מתוחה, נכון, פסקל?
‫אני רק...
‫דייט לא אמור להיות מלחיץ, לא? ‫דייט אמור להיות דבר מרגש.
‫למרות שאני חייב לומר ‫שהיא אדם מתוח מאוד.
‫מת'יו, באמת.
‫אבל זה לגמרי נסלח, כי היא...
‫היא נהדרת ו...
‫יהיה לך מזל אם תהיה ‫איתה, פסקל.
‫מתוחה או לא.
‫טוב תראי, עשיתי טעויות. ‫בסדר, קיבלתי.
‫אני אדם נורא ו...
‫ואם קלאריסה היא באמת הבת ‫שלי, זה יהיה מאוד קשה, אבל...
‫אני רוצה שתדעי שאני...
‫אני פה לטווח הרחוק. ‫אני לא הולך לשום מקום.
‫בין אם זה מוצא חן ‫בעיניך ובין אם לא.
‫טוב?
‫תהנו מהדייט שלכם.
‫אני הכי אוהב מילפיי.
‫את יכולה להכין מילפיי?
‫התכוונתי לשלוח אותה ו...
‫לגלות.
‫אבל ברגע שיצא לי להכיר אותך,
‫זה לא הרגיש לי נכון.
‫אז מה את רוצה לעשות?
‫את רוצה לגלות?
‫כן.
‫נראה לי. ‫-אה, כן.
‫עברתי עד עכשיו רק על ‫האגורות, אז...
‫על מה עברת? ‫-על האגורות...
‫יבוא. אה, שוב שלום.
‫היי.
‫אני יודעת שזה ענק,
‫אבל יכול להיות שתכינו לי
‫שתי עוגות מאצ'ה ‫עד מחר בתשע בבוקר?
‫שתיים?
‫יש לנו פגישות גדולות בימי ‫שלישי, וזה התור שלי להביא כיבוד,
‫וסיפרתי לכל הקולגות ‫שלי כמה אתן טובות...
‫בסדר גמור.
‫את מצילה לי את החיים!
‫את לא יכולה פשוט ‫להפיל את זה עליי.
‫הכנת אחת פעם שעברה.
‫כן, אחת.
‫אבל עכשיו צריך שתיים.
‫בנוסף לכל השאר.
‫טוב, ‫אז את פשוט צריכה לקרוא למת'יו.
‫לא.
‫טוב, דרך אחד בטוח, ‫את צריכה להכין אותן כמו שצריך.
‫טיים-אאוט?
‫סליחה. תודה רבה.
‫שלום.
‫הבאתי את אלה בשביל יונה טנאקה.
‫אגיד לה שזה כאן.
‫אה, לא. אל תדאגי, ‫אני יכולה לתת לה אותן בעצמי.
‫הן יהיו בסדר גמור כאן.
‫בסדר. בטח.
‫בבקשה אל... בבקשה.
‫תיזהרי איתן. תודה.
‫אני לא יודעת, אני ‫לא רואה אותם.
‫למה לא?
‫אני לא יודעת באיזה משרד הם ‫נמצאים, מימי.
‫נו, קדימה...
‫אבל מה את כן רואה, קלאריסה?
‫רק רגע...
‫מה קורה?
‫מה, אני רואה אנשים ‫מדברים, אבל אין עוגות.
‫סלחי לי.
‫אני יכול לעזור לך? ‫-שלום.
‫האיש הזה איתך?
‫לא, אין לי מושג מי זה.
‫אז...
‫את תיפגשי שוב עם האיש הזה?
‫אני אשמור על ‫האפשרויות שלי פתוחות.
‫מת'יו.
‫טוב, כאן אני גרה.
‫כן...
‫תודה שליווית אותי הביתה.
‫זה טוב לרגליים. ‫זה מונע מהן להתנוון.
‫לילה טוב, פליקס.
‫לילה טוב, מימי.
‫בעצם, תרצה להיכנס לשתות קפה?
‫כל עוד הוא נטול.
‫אחרת אשאר ער כל הלילה.
‫איזה מזל יש לי.
‫אי פעם ראית ג'רמי קייל?
‫לא.
‫הם היו עושים בדיקות ‫די אן איי בשידור חי.
‫את מתארת לעצמך?
‫זה בטח כיף רוב הזמן.
‫אני לא חושבת שמישהו נהנה מזה.
‫זה יותר מהנה ממחלות מין.
‫זה בטח הכי גרוע, נכון?
‫הפרשות מה... ‫-אלוהים אדירים!
‫סליחה.
‫אני קצת לחוץ.
‫תקשיבי...
‫אם אני לא אבא שלך...
‫וואו...
‫אם אני לא... ‫-לא, מת'יו, בבקשה.
‫אני עדיין יכול להיות ‫שם בשבילך.
‫אתה באמת לא חייב להגיד את זה.
‫אני רוצה.
‫להיות שם.
‫אני מפחדת מהחושך, ‫אני נוראית עם כסף,
‫ואני מעשנת הרבה יותר מדי וויד. ‫למה שתרצה אותי?
‫מת'יו, קלאריסה, ‫אני מאוד מצטער על ההמתנה.
‫אני חושש...
‫שהתוצאות אינן בדיוק ‫מה שציפיתם לו.
‫תוצאות הבדיקה הן שליליות.
‫יש לנו יועץ לרשותכם.
‫זה עשוי לעזור.
‫אנשים מתרגשים כשאתה ‫אומר להם שהתוצאה חיובית?
‫שלום. כאן מימי קוראצ'י.
‫שלום, גברת קוראצ'י.
‫מה?
‫מדברת העוזרת של יונה טנאקה. ‫יש לך רגע?
‫אני לא יודעת על מה אתה מדבר.
‫"טאף טרף", רוברט דאוני ג'וניור. ‫אלוהים...
‫הם רוצים לעשות כתבת שער! ‫-מי?
‫טיים-אאוט! ‫-מה?!
‫הם רוצים לכתוב עלינו כתב שער! ‫-אלוהים!
‫אלוהים, זה מדהים!
‫מת'יו, יש לך ברנדי?
‫כן. ‫-מצוין.
‫אלוהים!
‫אחרי הכל, אנחנו מעריצות אותם!
‫אז את מרוצה?
‫קלאריסה, היי...
‫נראה נהדר.
‫שים את הכיסא שלך בקצה.
‫קלאריסה, אפשר...
‫מה מצבנו?
‫תתקרבו.
‫טוב, הנה. תיקונים אחרונים.
‫מצוין.
‫את נראית מצוין.
‫אתה צריך להיות בשורה ‫הראשונה, סליחה.
‫כן, זה טוב.
‫טוב. ‫-מוכנים.
‫כל הכבוד, כל הכבוד.
‫חייכו.
‫שרה הייתה אוהבת את זה, נכון?
‫היא הייתה אוהבת מאוד. ‫אני בטוחה.
‫שרה, יקירתי...
‫אני מצטערת שלא ‫דיברנו זמן רב כל כך.
‫הייתי עקשנית להחריד,
‫ואני לא גאה בזה.
‫כמובן שאתמוך בך ‫בכל מה שתצטרכי.
‫אולי נוכל להיפגש בקרוב ‫לשוחח על המאפייה הנהדרת שלך.
‫אני אשמח.
‫הגיע הזמן שנחזור לדבר.
‫אוהבת מכל הלב, אמא.
‫עוד מישהי רעבה?
‫גוועת.
‫סליחה, רק שנייה.
‫סליחה, סליחה, שתי שניות...
‫צריכה עזרה?
‫כן...
‫אפשר בבקשה הפוך ‫אחד ופעמיים לאטה?
‫תודה רבה. אני כל כך מצטערת.
‫כן, גבירתי, מה אפשר להכין לך?
‫עברית: אסף פרץ, ‫NDG Studios