NETFLIX PREDSTAVLJA
Odveli su Martu.
Razdvajaju djecu od roditelja bez posla.
Tvoja mi ga je majka nabavila, ali posao je za par.
Želiš da glumim Saru. Ne mogu.
Ondje te upiknu.
Stani.
Sara?
Prijeći ću taj jebeni Zid.
A ti ćeš u registar saznati gdje je Marta.
Vrati se sutra.
Uhitili su djevojku kojoj si pomogla. Ispituju je.
Nakon posla idi do starih tunela kod M-40.
Hugo! Oprostite.
Oprosti, dragi.
TRAŽI SE
Bojnik istražuje ubojstvo našeg dragog Méride.
Moja će žena otkriti cjepivo protiv virusa.
-Možete isprobavati na ljudima? -Samo na zamorcima.
Daniela, pripremi papire. Uskoro ćete dobiti kćer.
Trebam vaše potpise.
Doza je uspjela?
Zasad su rezultati pozitivni.
Sad spavaj. Sutra ćeš se mnogo bolje osjećati.
Što je ovo?
Ja ću je čuvati.
Znaš što moraš.
Znam koga tražite.
-Ulazimo! -Stoj!
Pamtit ću da si mi pomogla.
Živimo u teškim vremenima.
Jamčim vam
da naše neprijatelje čeka samo poraz.
Bježite!
Stojte! Ruke uvis!
Stojte!
Svi ste uhićeni! Ne mičite se!
Ovuda! Policija je ondje! Dođite!
Stanite!
Stojte!
Idemo, brzo!
Idemo!
Idemo odavde.
Idemo.
Sigurnosna služba upravo javlja
da je Carlos Castillo, terorist zaslužan za ubojstvo bojnika Antonija Méride, pao.
Ustrijeljen je...
Idemo!
Stojte!
Skrijte se.
Stojte!
Mislim da su otišli.
Ma kakvi. Tek smo stigli.
Kunem se da nismo ništa učinili.
-Ustajte. -Kunem se.
-Nismo ništa krivi. -Šuti. Ruke na zatiljak.
Hodajte.
-Hajdemo. -Molim vas...
-Bez brige, tu sam. -Šuti, jebemu.
-Smiri se. -Idemo, hodajte.
Što ćete učiniti? Molim vas!
Idemo, dečko.
Noga pred nogu.
Čak i ti to možeš.
-Mir. Ne! -Ne...
Ne!
Ruke na zatiljak, djede.
Molim vas.
Mir, djede.
Molim vas.
Stoj!
Ispred mene.
Ne! Stanite!
Stanite! Ne pucajte!
Nije ništa kriva. Ona je moja žena.
-Moja je žena! -Ruke uvis.
Nije kriva.
Radimo za ministra zdravstva.
Imam papire ovdje.
Nije ništa učinila.
Isprave.
Upravo smo stigli iz Asturije.
Izgubila sam se.
Ne poznajem grad.
Počela sam hodati i... Ne znam kako sam dospjela ovamo.
A ona dvojica?
Ne znam ih.
Čula sam pucnjavu, uplašila se...
I skrila se s njima.
Dozvola za rad u Sektoru 1.
Radimo za ministra zdravstva.
Očekuju nas kod kuće.
Ovdje nije kao u vašem selu.
Ovdje morate biti oprezni.
Bit ćemo oprezni.
Sljedeći put možda nećeš imati toliko sreće.
I nećeš se vratiti kući.
Mnogo vam hvala.
-Gubite se odavde. -Idemo, draga.
Čekaj.
-Nemoj stajati. -Čekaj.
-Moram reći Carlosu. -Hodaj, idemo.
Hugo, čekaj.
-Slušaj me... -Stani!
Što radiš?
Julia.
Što?
Carlos neće doći.
Kako neće doći?
Kako znaš?
Žao mi je.
Julia, idemo.
Idemo.
-Idemo. -Ne diraj me!
BEZ STRAHA
GRADIMO BUDUĆNOST
SJETI SE KIŠE
SMIJ IM SE
SJEĆANJEM PROTIV ZIDA
PRAVA SE ZASLUŽUJU
Enrique Jiménez,
novi šef Državne sigurnosne agencije,
uhitio je i neutralizirao terorista koji je ubio bojnika Méridu.
Kujin sin!
-Šuti. -Slučaj je otvoren.
Načelnik Jiménez rekao je da policija i dalje traži suučesnike
te da je nagrada...
Kćeri!
Kćeri moja.
Veoma mi je žao, Julia.
Sara.
Odsad ćemo je svi zvati Sara. Dobro?
Kvragu.
-Operi lice. -Da.
Hugo, idi s njom.
Otvori vrata.
Begoña.
Emilia, jeste li svi gluhi?
Gledali smo vijesti.
Onda već znaš.
-Da. -Momak tvoje kćeri.
A gdje je ona?
Ne znam.
Nikad ti nije ništa rekla?
Jadnica nije posumnjala u zločinca kraj sebe?
Dobra večer, Begoña.
A vaša kći?
Sutra će opet biti s nama.
Kad dođe, dovedite mi je. Nisam je vidjela odmalena.
Sliči li ti?
-Da. -Veoma.
Da, ista je majka.
-Ali ima moj osmijeh. -To si kažeš.
Pa da.
Jao, kasno je.
-Emilia. -Da?
Ako je Julia pametna, a jest,
zna da joj je najbolje da se preda.
Reći ću joj to ako je vidim.
Reci joj.
Nikad nije kasno da skrene na pravi put.
Ti to znaš bolje od svih.
Begoña, ako želite,
otpratit ću vas do vrata.
U redu.
Želim vam ugodnu večer.
-Laku noć. -Doviđenja.
Doviđenja.
-Dobra večer, gospođo. -Dobra večer, Rosa.
-Moj sin? -Kraj bazena.
-Želite li čaj? -Kamilicu, molim te.
Donesi mi ga onamo.
-Laku noć, Rai. -Doviđenja, gospođo.
Pogledaj se.
Kao grčka božica...
koja hoda do Olimpa.
Sretna sam, sine.
Tvoja je majka nadomak golemog uspjeha.
-Kakvog? -Ne mogu reći više.
Ali ako sve dobro prođe, ući ću u povijest.
I biti važnija i od tvojeg oca.
Zaslužuješ to.
Mama.
Moram ti nešto reći.
Što je?
Bio sam u klubu gdje je Mérida ubijen.
-Što si radio ondje? -Što se radi u klubu.
Ali nije u tome problem.
Reci.
Problem je u tome što tata zna.
-Ti si mu rekao? -Ni u ludilu!
Ali spominju me u izvješćima.
-Jako je ljut na mene. -To i zaslužuješ!
Ne brini se. Ja ću se pobrinuti za to.
Duguješ mi.
Što god želiš.
-Laku noć, sine. -Laku noć.
Volim te.
I ja tebe.
Vaš čaj, gospođo.
Hladan je!
Ponovi to i dobit ćeš otkaz!
Žao mi je.
Tako mi je drago što sam doma.
-Bok, dušo. -Draga.
-Kako je bilo? -Dobro.
Samo sam ja to mogla riješiti.
-Bok, ljubavi. -Bok.
Tako sam umorna. Oči mi se sklapaju.
I sve me boli.
Previše radiš, a sve smo stariji.
Govori za sebe.
Jer ja se uopće ne osjećam staro.
Naravno, imaš pravo.
Ovdje samo ja starim.
Imaš ugovor s đavlom, mršavice.
Želiš li time reći da sam i dalje zgodna?
Ne, time želim reći...
da te volim.
Volim te.
Luis, ljubavi.
Moramo paziti na Ivána. Treba nas.
Gluposti.
Zafrkava nas.
Igra se vatrom.
Sad ćeš se ljutiti?
Previše mu povlađuješ.
Vrti te oko malog prsta.
Što je bilo?
Edurne mi je rekla da idem s njom.
Sad?
Već je doručak?
Mislim da nije.
Kamo ćeš onda?
Ne znam.
Možda te vode roditeljima.
Da, možda je to.
Baš si sretnik.
Felipe, idemo.
Zbog vaše sigurnosti policijski je sat završio.
Možete se slobodno kretati.
I upamtite, uvijek nosite osobnu iskaznicu sa sobom.
Julia.
Dobro jutro.
Jesi li uspjela zaspati?
Ne.
A ti?
Ni ja.
Pij.
Skoro ima okus kave.
Bez brige, neće te prepoznati. Iste ste.
Sviđa mi ova frizura.
Dobro ti stoji.
Zaista ti dobro stoji.
Pa znam.
Spektakularno, zar ne?
Vrlo sam zgodan. Ali ne iskorištavam to
da ne bi govorkali. Posvuda ima zavidnih.
Álex?
-Imaš sve? -Da.
Sigurno?
Da, provjerio sam triput.
A ugovor?
-Zaboravio sam... -Álex, molim te.
Hugo, ovo je najvažnije što ću napraviti u životu.
Trebam tvoje povjerenje.
-Vjerujem ti. -Večeras ćemo večerati s njom.
-Oraspoloži se. -Vidimo se.
-Bok. -Nasmiješi se.
Hvala.
Čekaj! Idem s tobom, otvorit ću trgovinu!
-Pazi na nju. -Naravno.
Ovo neće ići.
Doći će po mene i sve ću vas ugroziti.
Julia.
Slušaj me.
Posvuda te traže. Opasnije je bježati.
Samo na par dana, dok se stvari ne smire.
U redu.
Dok se Marta ne vrati.
U redu. Dok se Marta ne vrati.
Krenimo.
-Idemo. -Hajde.
Idemo!
Dobro jutro!
Ustanite, pospanci.
Ustanite.
Obucimo cipele i uzmimo nesesere.
Idemo piškiti,
umiti se, oprati zube.
Idemo.
Hajde, Carlota.
Idemo, djeco. Zakasnit ćete.
Triana je skoro gotova.
Idemo se oprati.
Hajde.
Felipe, na kraju nisi otišao?
Felipe, hajde.
Trebamo ustati.
Felipe, probudi se. Ukorit će te.
Marta, idemo. Ti si zadnja.
Hajde.
Odlično, Lucas. Sad na doručak.
Lucas, je li boljelo?
Malo, ali bilo je brzo.
Idi na doručak, Lucas.
Felipe?
Gdje je Felipe?
Felipe?
Vidjeli ste Felipea?
U sobi je. Ne budi se.
Onda dođi ti, Marta.
Hajde.
Kućna su pravila jednostavna.
Ne uzimajte hranu. Ne kradite vodu.
Ne odmarajte se bez dopuštenja.
Jasno?
Jasno.
Doručak se poslužuje u 8.00.
Gospođa jede svježe voće, a gospodin jaje kuhano dvije minute.
Gospođa je odlučila da ti...
-Sara. -Sara.
Da čuvaš njezina nećaka Sergija.
Dat ću ti njegov raspored i školsku uniformu.
-Hugo. -Da?
Već ću ti reći što treba. Idemo.
Upamtite, poslužujete slijeva. Obrano mlijeko za gospođu.
Rosa.
Htio sam vam zahvaliti na prilici.
Ovaj je posao veoma važan našoj obitelji.
Zar ne, dušo?
Da, istina je.
U redu. Nemojte ga upropastiti.
Jasno.
Dobro jutro. Oprostite.
Dobro jutro, Rosa.
Dobro, odlično.
-'Jutro, Rosa. -Dobro jutro, gospođo.
Gdje mi je kći?
-Rano je izašla. -Gospodine?
-Dobro jutro, teta Alma. -Dobro jutro.
Dobro jutro, tetku Luise.
Dobro jutro, šampionu.
Bok, Sara.
Hugo, ti si inženjer, zar ne?
Da.
Dođi sa mnom poslije. Imam zadatak za tebe.
Ako te smijem ukrasti Rosi.
Kako vi želite.
Ne trebam inženjera za guljenje krumpira.
-Dobro jutro, Rosa. -Dobro jutro!
'Jutro, obitelji.
Još si u pidžami?
Vraćaš se u krevet?
„'Jutro, Iván. Kako si spavao?“
Pokušaj, tata.
Vidi što će biti.
Ti napravi nešto korisno. Pa vidi što će biti.
Ne počinjite. Boli me glava.
Kavu, molim.
Taj je tip ubio Méridu?
Kakav gad.
Izgleda kao manijak.
-Ili govnar. -Dosta.
Nadam se da su ga mučili prije smrti.
-Koji ti je kurac? -Molim te!
-Opekla me! -Da vidim.
-Boli li te? -Je li bilo namjerno?
Da vidim.
-Je li bilo namjerno? -Iván, pusti je.
Dođi. Peče li te? Boli li?
Sara, smjesta izađi.
Ispričavam se.
Oprosti.
-Žao mi je, zaista. -Nije važno.
-Kunem se... -Izbacit ću ih odmah.
Ona je vrlo nervozna. Jako se brine za kćer.
Braniš je, Rosa?
Ne. Tvoja majka odlučuje hoće li ostati.
-Ali bila je nesreća. -Nesreća?!
Da, Iván.
Svima se dogode nesreće, pa i tebi.
Ostaju na tvoju odgovornost, Rosa.
Još jedan problem s njima, i ti letiš.
Da, gospođo.
Ovo je bilo zadnje.
Branila sam vas zbog kćeri, ali nemojte da se ponovi.
Hvala.
Oprostite.
-Idi po dječaka i saberi se. -U redu.
-Problemi se ostavljaju kod kuće. -Da.
Idi se presvući.
Oprosti.
Kunem ti se da...
Ne izlazi mi iz glave da su ga ubili kao psa.
-Smiri se. -Oprosti.
Kurvini sinovi.
Sad može.
Zbog vašeg zdravlja strogo je zabranjeno
osobama koje nisu prošle preglede...
Ljudi, slušajte!
Álex Mújica?
Pokažite se.
Álex Mújica?
Jeste li gluhi?
-Álex Mújica? -Smijem li?
Donijela sam dokumente za Álexa Mújicu.
Dozvolu za rad njegovog brata.
Veoma je važna.
Ja sam.
Zbog vašeg zdravlja i sigurnosti
zabranjen je ulaz svim bolesnima,
osobama bez isprava i neprimjereno odjevenima.
Tko si ti?
-Dala sam tvom bratu krivi papir. -Kako?
Dodatak ugovoru. Njemu ide zelena stranica, ne plava.
Daj mi plavu.
-Ovu? -Da.
A ja ću tebi dati ovu.
Ali...
Bilo mi je drago. Idem sad.
-Čekaj, ne možeš sad ići. -Molim?
Ne, hoću reći, ti... Vi razumijete dokumente.
Možete li sa mnom činovniku?
Ne želim zabrljati stvari.
Za moju je nećakinju.
Molim vas.
Zbog sigurnosti...
Hej!
...uvijek držite isprave na mjestu gdje ih policija može vidjeti.
Iznenadio bi se
koliko ljudi koje ovamo dovedemo ništa ne znaju.
Baš nemamo sreće s uhićenicima, Navarro.
Znaš da ćeš pjevati, pa i broj osobne svog djeda?
Ne mogu reći što ne znam.
Inzistiram.
Je li ondje bio još netko kad si ubio bojnika?
Nisam ga ubio i ne znam tko jest.
-Ne poznaješ ovu ženu? -Ne.
-Ne, ne... -Da, znaš je.
Znaš je. Ona ti je djevojka.
Kako znaš?
Dakle, tvoja je djevojka ubila bojnika?
Što ste mi to dali?
Zar nije sjajno?
To je bila ona, zar ne?
Ona je ubila bojnika?
Da, ona je.
Sjajna je. Štitila je djevojku koju je taj gad silovao.
Napokon, čovječe.
Nećete je naći. Mnogo je pametnija od vas.
Nego što. I mnogo ljepša.
Šteta što je više nikad nećeš vidjeti.
Bar ne živu.
Tijelo mu možemo pokazati, zar ne?
Da, tijelo možemo.
Bravo, momče.
Da ga ubijemo?
Ne znam.
-Gospodine, auto je spreman. -Odmah dolazim, Rai.
Samo želim Hugu nešto pokazati.
Ti si iz Asturije?
Da, gospodine.
Pokazat ću ti blago koje je također iz Asturije.
Divno.
Bio je očev.
Što ne valja?
Ne znam. Neće upaliti.
Već godinama.
I više nema dijelova.
Da vidimo što se može.
Ključevi su u paljenju.
Ako ga uspiješ popraviti, napravit ću sve za tebe.
Jasno, gospodine.
-Prepuštam ti ga. -Hvala.
-Idemo za pet minuta, Rai. -Jasno.
-Pomozi Hugu ako treba. -Naravno.
I? Što kažeš? Misliš da ga možeš popraviti?
-Pa ne znam. -Ne znaš?
Nemoj to reći ministru.
-Možeš li mi dodati kliješta? -Jasno.
Slušaj, kolega. Ne znam tko ti je nabavio posao,
ali pazi: ovo je moja garaža.
Je li ti jasno?
Da! Pusti me, molim te.
Dobro, seljačiću.
-Budi dobar dečko. -Sumnjam.
Dobro me slušaj.
Možda si opak, ali ja mogu biti opakiji.
Znaš li zašto?
Jer imam djevojčicu zbog koje ne smijem prezati
pred kretenima poput tebe.
Ovo je i moj posao i pustit ćeš me da ga radim na miru.
Milom ili silom. Jasno?
Rai, idemo!
Da, gospodine.
Ovdje je sve.
Odlično.
-Sljedeći. -Samo čas.
Kako sljedeći? Gdje je moja nećakinja?
Država će vam poslati pismo nakon što prouči vaš slučaj.
Samo malo. „Prouči“? Koji bog treba proučavati?
-Gospođice... -Dobro jutro. Isprave.
Pričekajte, molim!
Slušajte, donijeli smo ugovor o radu
i sve dokumente roditelja.
Moj klijent samo želi znati kad ćete vratiti malu.
-Osiguranje! -Ne idem bez nje.
-Čuješ me? -Idemo.
-Ne mogu! -Uhitit će te!
Doviđenja.
Pusti me! Ovo je usrano.
Usrana zemlja, usrana vlada.
Ovo je jebeno sranje!
-Jebeno sranje! -Smiri se.
Shvaćam, ali vratit će je.
Shvaćaš me?
Kako bi ti shvatila?
Ista si kao oni. Iako se praviš fina.
Nemoj tako. Pomažem ti.
Znaš što?
Ja želim svoju nećakinju,
a ne tvoju jebenu pomoć.
Sranje!
Jebemu!
Jebeno sranje!
Ispadaš idiot. Dođi sa mnom prije negoli te uhite.
Ovo je prilično jezivo.
Kamo idemo?
Zbog vašeg zdravlja ulaz je strogo zabranjen
svima koji nisu prošli obavezni pregled
i osobama koje pokazuju simptome.
Za hitne slučajeve.
To je duhan od prije.
Uzmi, podijelimo je.
Za svoju sigurnost držite propusnicu
i isprave na mjestu gdje ih policija može vidjeti.
Ne smiješ tako divljati. Opasno je.
Samo želim da mi vrate nećakinju.
Jebeno su je ukrali!
Da je obrazuju i daju joj bolji život,
koji joj vi sada ne možete pružiti.
-Što je u tom loše? -Zajebavaš me?
Ne.
Tebi je sve ovo sjajno?
Sretna sam.
Imamo sve što trebamo za život.
Vlada nas štiti i brine se za nas.
Ne mogu zamisliti što bismo bez ovog režima.
PRIDRUŽI NAM SE
Dođi k meni popodne da porazgovaramo na miru.
Živim u četvrti državnih službenika. Hoćeš li?
Naravno.
Naprijed.
Nevjerojatno! Shvaćaš li što znače ovi brojevi?
To je to! Imamo ga!
Ne trebamo testove na životinjama ni antigen. Samo djecu.
Nisu svi, Alma. Ni uvijek.
I mnogo je opasnosti.
Ne podnose veće doze.
Bolje da ne... Alma, molim te.
Tomás, istraživanje je rizično.
Marie Curie i Galileo riskirali su vlastite živote.
Borimo se za spas milijuna.
To su djeca, Alma.
Više su od toga. Neki su od njih anđeli.
Moji anđeli.
Ariadna, dođi.
Da vidimo.
Odlično.
Dani, dođi s nama.
I Triana će doći. A sad svi idite s Carmen. Dobro?
Odlično.
Sad svi na užinu. Hajdemo.
Tko želi jogurt?
Ovo su posebna djeca.
Divno!
Da znaju što sve predstavljaju...
Tko želi sve pojesti?
Hoćemo li početi?
Počnimo.
Hajdemo, djeco.
Ravnateljica je ovdje i ispričat će nam priču.
Bok, princezo.
Ljepotice, bok.
Hej, maleni moj!
Tko fali?
Felipe.
Nismo imali vremena ispraviti popis.
Volite li priče?
Da!
Ispričat ću vam priču.
Bila jednom davno vrlo hrabra djeca.
Spasila su mnoge ljude.
Ta su djeca bila vrlo mala.
Neka su imala samo tri godine,
kao ti.
I nisu imala ni mamu ni tatu.
A kako su bili sami na svijetu,
postali su dobri prijatelji i vrlo jaki.
I krenuli su na dugo putovanje.
Znate li zašto?
Jer su u svojim tijelima nosili...
blago
koje je bilo vrlo, vrlo važno.
Moji anđeli.
Sergio, hoćemo li ovdje stati da se odmorimo?
Može.
Mogu li ići istraživati?
Možeš, hajde.
Budi gdje te mogu vidjeti.
Vrijeme se zaustavilo.
Nema posla i obaveza...
Nikad nećemo ostarjeti.
Volim te.
Slušaj, nećeš ići sama.
Idem s tobom.
Sergio?
Sergio!
Uplašio si me! Gdje si bio?
Što to imaš?
Dar.
Dar? Za mene?
Gdje si ovo našao?
-Ondje? -Da.
Što radiš?
Ovo je bila ogrlica moje kćeri.
Gdje je tvoja kći?
Ne znam.
Sergio, znaš li što znače ova slova?
Da. Dođi sa mnom.
Vidi.
Moja teta radi ondje.
-Álex, je li tako? -Begoña, dobar dan!
-Kako ste? -Dobro. A ti?
Dobro. Zapravo sam umoran, cijeli dan sređujem papire...
Dakle, niste u posjetu. Ostajete.
Dobro da je tako.
Ovaj je grad prosperitetan i siguran. Vidjet ćeš.
Naravno.
Ako radiš što ti se kaže
i kloniš se nevolje.
Vani ima gadova koji pokušavaju srušiti sustav.
Nego.
Što ti je to?
Ovo? Ništa, dokumenti za prijavu.
-Dosadne stvari. -Da vidim.
Da provjerim je li sve u redu.
-Da vidimo. -Sve je ovdje, zar ne?
Evo, broj slučaja.
Ovo ne smijete izgubiti.
Ostalo se čini u redu.
Znate već, ako imate pitanja ili kakav problem, znate gdje...
Reći ćemo vam.
Sad moram ući, Begoña.
U redu.
Doviđenja.
Doskora.
-Još nešto. -Recite.
Ako se druga Emilijina kći, Julia, javi,
javi mi.
-Bit će bolje za sve. -Dobro.
Nemoj ga više zadržavati.
Malo smo se upoznavali.
Ostat će neko vrijeme. To si se pitala?
Već mi je rekao.
Volim vidjeti nova lica u zgradi,
pogotovo zgodnih mladića.
Hvala.
Dobro onda. Kad uzmogneš, trebaju mi kopije njihovih isprava.
Jasno, čim ih dobijem, dat ću ti ih.
-Bilo mi je drago. -I meni.
Doviđenja.
Otkuda ti ovo?
Kvragu, nisam znao da će pasti.
Otkuda ti to? Gdje si to našao?
Na ulici. Vidio sam i pokupio.
Sljedeći put ne budi glup i ostavi to.
Ili bar ne donosi to ovamo!
Sve si nas ugrozio, čovječe!
Žao mi je.
Da, ali ovo nije igra. Ovdje ubijaju i za manje.
Shvaćaš li?
Hej.
Kako fora auto!
Sviđa ti se?
Smijem li ući?
Poslije.
Reci Manueli da ti napravi zalogaj. Hoćeš?
Odmah ćemo doći. Hajde.
-Hugo. -Da?
Pogledaj.
-Otkuda ti ovo? -Iz kontejnera.
Kraj centra za medicinska istraživanja.
Alma je ravnateljica.
-Gazdarica? -Da.
-Moramo razgovarati s njom. -Ne.
To nije dobra ideja.
Bok.
Uđi.
Vrlo si lijepa.
Je li ovo loše vrijeme? Želiš li se odjenuti?
Bojao sam se da ću zakasniti. Jesmo li sami?
Zasad se samo opusti.
Ima vremena.
Mnogo vremena?
Koliko će ljudi doći? Mnogo?
Slušaj glazbu.
Nije li ovo protiv pravila organizacije?
Imaš lijepu sobu.
Drago mi je što ti se sviđa.
Kamo si krenuo?
Isprobati auto.
Gospodin je to tražio.
Uštedimo na benzinu, odvezi nas u trgovinu.
Uđi u auto, Manuela.
Ma bolje ne.
Idemo pješke, da se ne pokvari putem. Imamo posla.
Nemoj dugo.
Neću.
Idemo, Manuela.
Sranje.
Hajde, hajde.
Nemoj slučajno ustati.
Život je čudan.
Prije dva dana bio sam na mjestu gdje je najveće uzbuđenje lov na skakavce.
A sada je sve...
nepredvidljivo, uzbudljivo i...
užasno. Jer nam ne vraćaju moju nećakinju.
To si mi rekao već sto puta.
Pa to me muči. Ne mogu to izbiti iz glave.
Ali sam i sretan.
Jer smo se upoznali i...
Sviđamo se jedno drugom, a imamo i iste stavove.
To je vrlo važno.
Nemamo iste stavove.
Uopće.
Što radiš? Spusti to.
Što radiš?
Nisam ništa učinio. Molim te.
O tome je i riječ.
Spriječit ću te da nešto napraviš.
Mir.
Da nisi vikao.
Da? Tko je?
Álexova teta. Želim razgovarati s njim.
Nemoj ništa učiniti. Molim te.
Hajde.
Reci joj da si dobro i da ode.
I budi uvjerljiv.
Ili ću i nju ubiti. Hajde.
-Emilia. -Odjeni se.
Idemo. Došla sam po njega.
-Odjeni se. -Da.
Vaš nećak ne želi ići. Zabavljamo se.
On se ne zabavlja.
I bolje je da nas pustiš. Molim te.
Žao mi je.
Ispunjavam dužnost.
Odjeni se.
-Što radiš? -Spašavam ti guzicu.
Napravi nered.
Ti si s otporom?
Nisam ni s kim. Samo s obitelji, koja uključuje tebe.
Što je to?
Dnevnik doušnice.
Hajde, idemo.
Stani.
To je ta zgrada.
Što radiš?
Područje izgleda napušteno.
Idemo!
Skinite plahte i namjestite krevete.
Carmen, ubrzaj se.
Čekaj.
Čiste plahte.
Čiste plahte na sve krevete.
Hugo.
Ne može biti.
Marta!
Možeš li mi suvislo objasniti što se događa?
-Da. -Onda počni.
Ne govori o meni.
Ne govori da me poznaješ ni da si mi u rodu.
Nikad ne govori o meni.
Ako želite živjeti, reći ćete ime kontakta.
Nitko ništa ne govori jer ste svi upleteni u isto sranje!
Slušao sam naredbe.
-Čije? -Neće vam se svidjeti.
Moj je muž važan čovjek za moju državu.
Ja sam hrabra, a ti nisi.
Bok.
Nećeš mi reći ime?
Luis.
Sve to radim za budućnost ove države i znaš to.
Ništa se neće dogoditi bez mojeg znanja i kontrole.
Dođite sa mnom u postaju.