A NETFLIX BEMUTATJA
A feleségem…
a végén felfedezi a vírus ellenszerét.
- Embereken teszteled? - Tengerimalacokon.
Maga felelős azért, hogy itt titokban gyerekeket tartottak?
Ő adta a parancsokat. Alma López-Durán.
A miniszter felesége. Ott az aláírása minden utasításon.
Rájöttünk, hogy pár gyerek immunis a vírusra.
Több gyereket elvesztettünk.
A Kutatóközpontban láttuk a lányunkat.
Marta, szeretlek! Visszajövök érted.
Siess vissza, apa!
A halottak alig tízévesek lehettek.
Kérem, segítsen! Anyám szerint maga jó ember.
Tüntesse el mindet!
Hová lettek?
A lányom itt volt!
Látod ezt a füzetet?
A megfigyeltek listája, akiket figyelmeztetnünk kéne.
Vésd az eszedbe ezt a címet!
- Segítség! - Emlékszik rám?
Segítettem neki a regisztrációnál. Nemrég jött Madridba. Elég naivnak tűnt.
Ő itt Álex. Ő Daniela, a lányom.
Miért botlom beléd folyton, mindenhol? Biztos el vagyok átkozva.
Ilyen ócska forradalmárt!
Sara Pérez Noval? Be kell jönnie a rendőrségre.
- Nem engedem el egyedül a nejemet! - Menjünk!
Csinosak, maga és a húga.
Van itt pár dolog Juliának, ha összefutna vele.
Carlos holmijai. És még valami. A hamvai. Gondolom, Julia szeretné megtartani.
Maga itt marad, és holnap újra elbeszélgetünk.
Találd meg!
Hogy tudnám én megtalálni?
„Ne felejts el! M.”
Miért nem írta ki a nevét?
Talán nem volt ideje.
Carlosra gondolok…
és az apámra.
Őt is ilyen helyre zárhatták, miután elvitték.
Szegénykém.
Igen.
Semmi baj.
Értem jönnek.
Azt nem engedem.
Érted?
NE FÉLJ!
A JÖVŐT ÉPÍTJÜK
EMLÉKEZZ A ZÁPORRA!
NEVESS RAJTUK!
A FAL ELLEN, AZ EMLÉKEZET ELLEN
A JOGOKAT KI KELL HARCOLNI
Szia, Marta!
Nyugalom! Nem kell félned, drágám.
Alma vagyok.
Én meséltem nektek. A Kutatóközpontban.
Emlékszel rám?
Igen.
A szüleidhez viszünk, jó?
- Igen? - Alig várják, hogy lássanak.
De meg kell tenned egy nagyon fontos dolgot.
Jól vagy, ugye?
Mondd a szüleidnek, hogy jól vagy, és semmi fura nem történt veled!
Menni fog?
Igen?
Ő a fiam, Iván.
Én is anya vagyok.
Ha tudnád, mennyire aggódtam érte,
bár sosem volt semmi baja. De hát ilyenek a szülők.
Egyfolytában aggódunk, féltjük a gyermekeinket.
Nagyon szép vagy.
És okos.
Te meg tudod nyugtatni a szüleidet.
Tudom.
Ugye megteszed?
Megígéred?
Jól van. Gyere ide!
Asszonyom!
Távoznia kell.
Mondtam, nem mozdulok, míg nem tudom, hol a lányom.
Anya?
Miért hoztak ide?
Nem kéne itt lenned. Veszélyes.
Mi történt?
ÁRTATLANOK
Szeretlek.
Ígérem, mindig szeretni foglak.
A biztonságuk érdekében engedélyüket és irataikat
bocsássák a rendőrök a rendelkezésére!
El kell menned, drágám!
- Anya, kérlek! - Ki kell juttatnunk innen.
- Ha tudják, hogy nem Sara vagy… - Nos…
- nem biztos, hogy tudják. Nem igaz? - Ne most!
A lányomhoz beszélek. Gyere!
Figyelj, Julia!
Veszélyes itt maradnod. Nagyon veszélyes.
Nem akarok elmenni, anya.
De ha maradsz, kivégeznek, drágám.
És ha most az egyszer,
ezen egyetlenegy, kivételes alkalommal,
sikerült becsapni őket?
Nem győzhetnek mindig. Nem szakíthatnak el egymástól újra.
Könyörgöm, drágám, ne…
Belehalok, ha elveszítelek.
Nem bírnám ki, ha megölnének téged.
Nem veszíthetek el még egy gyereket. Az nem lehet…
- Álex? - Igen?
Gyere ide!
Igen, Emilia?
Visszatalálsz ahhoz a házhoz?
- Igen. - Jó.
Vissza kell menned.
Mondd meg, hogy ki kell juttatniuk innen a lányomat, amint lehet.
Bármit mondanak, ne hagyd lerázni magad!
Ne fogadj el nemet válaszként, megértetted?
Jó.
Hova visznek?
Hova visznek engem?
Tudod, mi a helyzet? Megtaláltuk a nődet, Juliát.
Sarának adja ki magát.
Bátor csaj.
Odaadtuk neki a hamvaidat, de egy könnyet se ejtett.
- Anyád bezzeg elájult, mikor megtudta. - Szemétláda!
Vigyázz a szádra!
Ezek a foltok olyanoktól származnak, akik itt haltak meg.
Te leszel a… Hányadik is, Navarro?
Gőzöm sincs. Az előzőnél eggyel többedik.
Csinálja már!
Ezer örömmel.
Egy pillanat!
Arra gondoltam,
hogy téged senki sem keres.
Senki sem vár rád.
Te már nem is létezel.
És ez talán nem is olyan rossz, ugye?
Mármint, számodra rossz, nyilván,
hiszen már csak egy szellem vagy, de…
ez hasznára válhat…
az anyádnak…
és a barátnődnek.
Gondolj bele!
Ha nekem dolgozol,
nem kell letartóztatnom és helyben agyonlőnöm őket.
Életben maradhatnak.
Ahogy te is.
Mit szólsz?
Saját biztonságuk érdekében engedélyüket és irataikat
bocsássák a rendőrök rendelkezésére!
Gyerünk már!
- Mi az? - Bejöhetek?
Oké.
Nem jöhetsz ide bejelentés nélkül.
A sógornőmnek el kell hagynia az országot. Mikor indul a következő csapat?
Nincs szabad hely.
Muszáj elmennie, élet-halál kérdése.
- Menj el, érted? Nem maradhatsz itt! - A fenébe, Iris!
- Te szoktál segíteni másoknak. - De ma nem. Figyelj!
Halkabban! Megőrültetek? Te meg mit keresel itt?
- Ez mi? - Nem a te dolgod.
- Segíthetek. - Kifelé!
Hová mész?
- Miért jött vissza? - Épp indul.
Beteg. Ma este elvisszük.
Gyertek velem!
Te maradj itt!
Átvegyem a babát?
Gyertek ide! Gyertek már!
Mi történt?
El az útból!
EGÉSZSÉGÜGYI ELLENŐRZÉS
Nézd!
A kötelező egészségügyi vizsgálat jövő kedden, 8 és 4 óra között lesz.
Elég, gyerekek! Menjetek játszani!
- Nagymama! - Marta!
Édesem!
- Marta! - Apa!
Édes kincsem!
Hogy vagy, drágám?
Marta, drágám!
Hogy kerültél ide?
Köszönöm. Nagyon szépen köszönöm.
Ne hálálkodjon, kérem!
Örülök, hogy sikerült megmenteni a lányukat.
Gyere!
- Hogy vagy? - Jól.
Köszönöm.
Emilia vagyok.
- Alma. - Köszönöm, Alma.
Örvendek.
Köszönöm.
- Kaphatok egy pohár vizet? - Persze.
Jöjjön be!
Alma!
Köszönöm.
- Maga a férjem barátja, igaz? - Igen.
Már régóta.
Nagyon, nagyon régóta.
Fura, sosem beszélt magáról.
Persze, egy miniszter életében jönnek-mennek az emberek,
nem csoda, ha egyeseket elfelejt. A politika már csak ilyen.
Szeretne bármit?
- Nem, köszönöm. - Küldhetek ételt, ruhát…
Sok felesleges ruhám van.
Csak az unokámat akartam.
- És ő itt van. - Elnézést! Köszönöm.
Igen?
Saját biztonságuk érdekében ne igyanak hitelesítetlen kútból!
Szóval minden rendben, drágám?
- Biztos? - Igen, apa, már mondtam.
Nekünk bármit elmondhatsz, Marta. Bármit.
- Tudom. - Jó.
- Nem akarsz elmondani semmi mást? - Mit?
Nem tudom, akármit.
Nincs mit mondanod?
- Minden rendben volt, apa. - Biztos?
Nézz rám! Biztos?
- Igen, hagyj már! - Jó, nyugodj meg!
Csak nagyon hiányoztál.
- Nagyon. - Remek. Mindjárt ott leszek.
Bocsánat, mennem kell. Később otthon találkozunk, ugye?
- Persze. - Köszönjük, asszonyom.
Szia, Marta! Hamarosan találkozunk.
Viszlát!
- Meddig tart még? - Várj! Próbáljátok megnyugtatni!
Csendesen…
Nincs több tej, és a baba éhes.
NYOMOZÁS FOLYIK…
A pokolba!
- Tűnés, itt a rendőrség! - Mi?
- Rendőrök! - Futás!
- És a baba? - Vigyétek innen!
Rendőrség! Kinyitni!
Kinyitni!
Bejelentést kaptunk regisztrálatlan lakókról.
Nincs itt senki.
Azért szétnézünk.
A hálószoba?
A szüleim.
Idősek. Apám rokkant.
Felébresszem őket?
Mi a baj, drágám?
Semmi, apa. Aludj csak!
SENKI SEM ÁLLÍTHAT MEG A JÖVŐ A MIÉNK
…maradjanak otthon napnyugta után!
- Mit csinálsz? - Figyelnek minket.
- Mert a mi dolgunkba ütöd az orrodat. - Nem érdekel a hülyeséged.
Ez a baba beteg. Haza kell vinned.
- Tudod, hogy nem tehetem. - Ó, elnézést! Persze, hogy nem.
Átjárkálsz a Kettes Szektorba, de a gondokat itt hagyod, ugye?
A miniszter lányaként engedély nélkül átlépheted a határt.
- Add ide a babát! - Nem. Gondoskodom róla.
Négy napja vagy itt, és semmit se tudsz rólam.
Hé! Vigyázz a határon, jó?
Tudok vigyázni magamra.
Nem én tehetek róla, hogy ki vagyok.
Igazad van.
Ez az egy közös bennünk.
Nem dönthettük el, hová születünk.
Miniszter úr, asszonyom!
Egy nővér talált rá, egy órával ezelőtt.
Az irodájában.
Nem kellemes látvány.
Talán inkább kinn kéne várnia.
Nem.
KUTATÁSVEZETŐ
Alma, jól vagy?
- El akar menni? - Nem.
Ez az én felelősségem.
Alma!
Menj, kérlek!
Menj!
Ez biztosan megviseli.
Előbb a gyerekek, és most ez…
Barátok voltak?
Járjon utána, nincsenek-e bűncselekményre utaló nyomok!
Kiderült az a dolog a gyerekekről,
erre felakasztotta magát. Ez egy beismerő vallomás.
Nem minden az, aminek látszik.
- Ne aggódjon! Tájékoztatni fogom. - Tegyen úgy!
Alma!
Nagyon sajnálom.
Bocsánatot kérsz, tehát nem hiszel nekem.
Ne mondd ezt!
Sajnálom, hogy így végződött a dolog.
Évekig dolgoztunk együtt…
de ezt sosem gondoltam volna.
Senkit sem ismerhetünk igazán.
Ugye?
Nem tudom, kiben bízzak, Luis.
Bennem kéne.
Nem?
De a kislányt visszakapták a szülei.
Szegénykém.
A JÖVŐ A MIÉNK
Daniela!
Jól van?
Hát ez a baba?
Jöjjön be!
Ott elmondom.
Éhes.
Még négy hónapos sincs.
- Koszos. A Kettes Szektorból való. - Ne mondj ilyet!
Sokan élünk ott.
Nagyon sápadtnak tűnik, nem?
- Mondjátok, hogy nem beteg! - Szerintem csak éhes.
Szerinted? Én a közelébe se megyek. Sergio, gyere ide!
Nem akarok lebetegedni.
Nem fertőzött, ne aggódj!
- Babák nem kapják el, és nem fertőznek. - Felcsapott orvosnak?
Ha az anyja meglátja, kifertőtleníthetjük az egész konyhát.
Daniela, mi lesz a babával?
- Gondolom, van családja… - Sergio!
Itt vagy? Gyere!
- Kér valamit, uram? - Kié ez a baba?
Daniela hozta a Kettes Szektorból.
De nem mondhatjuk róla, hogy koszos.
El akartam mondani.
Tíz perc múlva ott leszek. Addig kezdjék el nélkülem!
Elmegyek.
Eljönnek a babáért.
Mi? Ki jön érte?
Egy árvaház.
Egy árvaház? Szegény baba!
Egy iratok nélküli baba a Kettes Szektorból.
Egy állítólagos, meg nem nevezett barát gyereke.
Hívjam inkább a rendőrséget, hogy elmondhasd nekik, ki az anyja?
Tőlük talán megtudnám, amit tőled nem.
De apa…
Ez a baba sorsa.
Mit hittél?
Hogy megy, Marta?
- Két lappal elkészültem. - Mutasd!
Mutasd, drágám!
Tökéletes! Okos vagy, mint édesanyád.
- Szia, Emilia! - A nagybátyád.
- Marta! - Álex bácsi!
- Basszus! - Hé, ne káromkodj!
Bocsánat, csak annyira hiányoztál!
- Tudtad? - Igen.
- Tényleg? Biztosan tudtad? - Persze. Hagyd abba!
- Te kis ebihal! - Nagyi, szólj rá, hogy hagyjon!
Fáj.
- Mi fáj? - Semmi.
Mutasd, hol fáj!
- Itt? - Kérlek, ne mondd el apának!
- Ne? - Oké.
Ki szurkált így össze?
Csak oltásokat kaptunk.
Oltást? Miért, szívem?
Mert különleges alany vagyok.
Micsoda? Hol hallottad ezt?
Abban a kórházban.
Egy éjjel, mikor épp a hálószobába mentünk vissza,
a barátom, Felipe, és én elszöktünk.
Bejutottunk egy helyre,
ahol a hölgy és egy fehér köpenyes férfi
fotókat nézegettek.
KÜLÖNLEGES ALANYOK
NÉV SZÜLETÉSI DÁTUM
Az ott lévő gyerekekről készült fotókat.
A felirat szerint „különleges alanyok” vagyunk.
Olyan szépek…
Mi az, hogy „különleges”?
Hát, ezt mi eddig is tudtuk.
Azt jelenti, hogy rendkívüli kislány vagy.
- Kicsikém… - Kinyitom.
Iris?
- Hol a baba? - Daniela elvitte.
- Iris! Rég láttalak. - Nagyon rég.
Apám üdvözletét küldi.
Köszönöm. Én is üdvözlöm.
Hogy találtál ránk?
Sokszor jártam már itt.
Az apámmal.
Itt voltak a gyűlések. Csak öt éves voltam akkor.
Mi történt, Iris?
- Miért jöttél? - A baba miatt.
Az apja odaát várja. A ma esti csoporttal el kell vinnünk.
Azzal, amibe a lányom nem fér be?
Nagyon sajnálom.
Álex, el tudod hozni a babát?
Hogy én?
El kell vinnünk innen.
Hónapokig nem lesz rá újabb esélyünk.
Elhozza.
Feltéve, hogy a lányom is mehet ma este.
Valakinek a babával kell mennie.
Ez az ára, hogy kockára teszem a kicsiért az életem.
- Ezt meg kell kérdeznem. - Jó, kérdezd meg!
De mondd meg apádnak, hogy nincs alku.
- Ez a tied. - Mi ez?
A kutatásvezetőd anyagai.
Elolvastad?
A rohadék!
Engem okol a gyerekekkel történtekért.
Szabadulj meg tőle!
Égesd el!
És ne aggódj!
Mert ez itt…
a hivatalos jelentés.
Arról csak a kutatásvezető tudott.
Nem tudom eléggé megköszönni.
Saját biztonságuk érdekében a belépés szigorúan tilos…
Hé, kölyök!
- Új vagy, ugye? - Én?
- Igen. - Mi van?
- Még nem láttalak itt. - Nem?
Egy ideig nem voltam a városban, úgyhogy…
- Ez itt az első napom. - Igen? Melyik kertet kaptad?
Hogy melyiket? Hát a klasszikust. Fákkal, virágokkal, tudod.
- Közterületi vagy magánkert? - Megbocsát?
Hé, várj meg!
…a belépés szigorúan tilos a betegek…
Jó napot! Álex vagyok.
A bátyám, Hugo itt dolgozik.
Igen, de nem kéne munka közben zavarnia.
Fontos lenne. Nagyon.
Majd én átadom az üzenetet.
Hugo!
Elnézést!
- Valami baj van? - Nem, nyugi. Hol van Julia és Daniela?
Beszélnünk kell.
Sajnálom, Rosa! Többé nem fordul elő. Gyere!
- Álex, mi van? - Hol a baba?
Alszik. Apám felhívott egy árvaházat. Eljönnek érte.
Oké.
- Kifelé! Itt nem beszélgethetnek. - Egy perc, Rosa.
Nem, kifelé! Nem lehetnek itt.
Csak egy percet kérünk.
Jól van.
Én nem is tudok erről.
Megvan a baba apja.
- Remek. - A másik oldalon várja.
- Jó. - Ez jó hír.
Átviszik hozzá. Nemsokára indulnak.
Rendben, összekészítem.
Julia, te is a csoporttal mehetsz.
Hogyan?
- Te viszed át a babát. - Én?
Most?
Induljak most azonnal?
A fenébe!
El sem köszönhetek anyámtól?
És Martától?
Ez így nagyon elhamarkodott, Álex.
Biztos van…
- Biztos van más… - Hugo!
Ha marad, mind veszélybe kerülünk.
És talán nem lesz másik ilyen alkalom.
Hahó!
Hová mentek?
Gyertek ide!
Maradj itt!
Mi van nálad?
Bassza meg!
- Egy gyerek? - Igen, egy baba.
- Terhes voltál? - Nem.
- Gratulálok! - Nem, ez egy hosszú történet.
- Most mennünk kell. - Megtenné,
hogy erről nem szól a szüleinek? Kérem!
Lakat van a számon.
- Köszönöm. - Lakat!
A titkot magammal viszem a sírba.
- Menjünk! - De…
rólam nevezzétek el!
Mikor látlak újra?
Hamarosan.
Mikor?
- Nem tudom. Hamarosan. - Mikor?
Ha elszabadulok, jövök.
Mi lenne, ha a férjed látná ezeket a papírokat?
Ő nem tenné meg érted ugyanezt.
Nem szeret úgy, ahogy én.
Húsz éve vagyunk házasok.
Honnan tudhatnád?
Rosa!
- Uram? - Megjöttek az árvaházból?
Mi baj?
Beszéljen a lányával!
Készítsék elő az igazolványukat ellenőrzésre!
A babának vannak papírjai?
Ezt nem hiszem el.
Saját biztonságuk érdekében engedélyüket és irataikat
bocsássák a rendőrök rendelkezésére!
- Milyen cuki baba. - Igen.
- A maguké? - Igen, a miénk.
Az egészségügyi miniszternél dolgozunk, elvittük megmutatni neki.
- Igaz? Bemutattunk neki. - Az engedélyeket!
- Bizony… - Tessék.
Köszönjük.
Ez ideiglenes engedély. A kilépőkód nincs aktiválva.
- Tessék? - Hol dolgozik?
- Én… - Velünk dolgozik.
- A miniszternél? - Igen.
Igen, én csak ma kezdtem, mint…
mint…
- mint kertész. - Ez az első napja.
Nézzék!
A főnökeink nem voltak otthon.
Nagyon fontos a kilépőkód aktiválása?
- Kövessenek! - Figyeljen!
Mindhárman!
Miért? Csak nekem nincs engedélyem. Ők mehetnek.
Kérem, óvatosan!
Hogy? Elvitték?
Daniela, hallani akarom, mi folyik itt!
Ne aggódj! A babának van apja.
- Elviszik hozzá. - Tudod, mekkora bajba keverted magad?
- Sőt, mindnyájunkat? És mi végre? - Az élet kemény odakinn.
- Tennünk kell valamit! - Az élet…
a lehető legjobb.
Nem tudod, mibe került, hogy itt vagyunk.
- Igen? - A határőrségtől keresik telefonon.
- Sürgősen beszélni akarnak önnel. - Igen?
Igen.
Igen, értem.
Rendben.
Máris ott leszek.
A barátaidat letartóztatták.
Mit vártál?
Ismeri őket?
Igen, ismerem. Mindhárman nekem dolgoznak.
Add ide a babát!
A kisbaba az övék.
Felkértek keresztapának.
Mehetünk?
ELNÖKÜNK IRÁNYÍTÁSA MELLETT GONDOSKODUNK A JÖVŐRŐL
Itt van?
- Igen. - A nejem szerint visszakaptad a lányod.
Igen.
Nagyon örülök.
- Nagyon köszönjük. - Köszönjük.
Nem csak anyád szemeit örökölted,
de pontosan ugyanolyan tekintettel nézel rám, némán,
mintha szavak nem is kellenének.
Viszlát holnap!
Sok szerencsét!
Viszlát!
Menjünk!
A lányom már biztos kíváncsi, megmentettem vagy feljelentettem.
- Megkérdezhetem, miért segített? - Nem. Nem kérdezheti meg.
Az engedélyek és a papírok.
Gyorsan, indulnunk kell!
- A teherautóval mész. - Jó.
Nem lesz kényelmes.
- Van tápszer és víz nálad? - Igen.
Öt perc múlva indulás.
- Add őt ide! - Rendben.
- Ezt is fogd! - Igen.
Ezt az öcsém adta.
Édesanyád küldi.
Csak odaát olvasd el!
Anyám…
meg az ő szabályai.
Nem látom őt többé.
Ne gondold ezt!
Majd, ha minden jobb lesz…
biztos meg tudunk látogatni.
Vagy visszajöhetsz, nem?
Biztosan találkozunk még, Julia.
Nem fogunk, Hugo.
Soha.
Gyerünk, indulás!
Üzenem anyámnak és Martának, hogy szeretem őket.
- Légy óvatos! - Jó.
Köszönöm.
Átveszem.
Nem bánja, ha még nálam marad?
Imádom ezt csinálni.
Tudja, az unokánkhoz megyünk.
- Sok szerencsét! - Köszönjük.
Drága kislányom!
Te vagy az egyetlen, ami egykori boldogságomból maradt.
A ti kettőtök születése volt életem legboldogabb napja.
Nem voltam ilyen boldog a diplomaosztón, se amikor apád szerelmet vallott.
De aztán megváltozott a világ.
Sötét és ellenséges lett,
mintha egy másik valóságba kerültem volna.
A JÖVŐ A MIÉNK
Nem akarlak elveszíteni, drágám.
Ezért kértelek, hogy menj el.
Amíg tudom, hogy életben vagy, a világ egy jobb hely.
Szeretlek. Anya.
Jó estét!
Anya!
De Julia…
Sajnálom.
Sajnálom, nem megy!
Nem megy.
Inkább a halál veled, mint az élet egyedül.
Ugyanolyan makacs vagy, mint az apád.
- Hogy van Marta? - Alszik.
Nyugi. Vele voltam végig.
Marta?
Marta!
Marta, nyisd ki!
Marta!
Hé, mit művel?
Marta…
- Mi történt? - Marta, jól vagy?
Marta, édesem!
Semmi baj, nyugodj meg! Elment.
Ne feledd, hívd Juliát anyának!
Menni fog!
Várj, apa! Láttad ezt?
- Ne most, Daniela! - Te tudtad.
A kormány a biztonsági készültséget ötös szintre emelte.
- Tudta valaki? - A miniszter segített.
Senki se tudott a csoportól!
Tudom, hogy Julia vagy. Olyan az illatod.
- Megnézzem a lányt? - Nem.
- Óvatosan! - Állj!
Mindent összetörnek.
Kérem, ne!
Van ok az ünneplésre.
Új szakaszhoz értünk.
Igyunk a vírus teljes kiirtására!
- A jövő a miénk! - A jövő a miénk!
A titkos terv a lehető legtöbb ember kiirtása, Luis.
Közülünk viszi véghez valaki.
Nem tetszik ez a célozgatás.