A NETFLIX BEMUTATJA
A szüleidhez viszünk.
Mondd nekik, hogy semmi nem történt veled!
Nagymama!
- Marta! - Nagymama!
Marta, drágám!
Nincs mit mondanod?
Nem történt semmi.
- A férjem barátja? - Igen.
- Régóta? - Nagyon, nagyon régóta.
Fura, sosem beszélt magáról.
Mi van veled?
A rendőrség és a katonaság hatalma egyre nő.
Mi adunk nekik hatalmat, hogy megvédjenek minket.
Ha értünk jönnek majd, minket ki véd meg?
Megtaláltuk a barátnődet, Juliát. Sarának adja ki magát.
Nem sírt, mikor megkapta a hamvaid.
Azon gondolkodtam, hogy téged senki sem keres, senki sem vár.
Hasznára válna anyádnak és a barátnődnek is.
Ha nekem dolgozol, életben hagyom őket, és téged is.
- Szia! - Akarsz játszani?
- Nem engedik. - Hát jó.
Az úrnő azt kéri, vigyázzon Sergióra, az unokaöccsére.
Tűnés! Itt a rendőrség!
Hát ez a baba?
Daniela hozta a Kettes Szektorból, de nem mondhatjuk rá, hogy koszos.
Ne aggódj! A babának van apja.
- Elviszik hozzá. - Tudod, mekkora bajban vagy?
Az élet kemény odakinn. Tennünk kell valamit.
- Sok szerencsét! - Viszlát!
A teherautóval mész.
Menjünk! A lányom már biztos kíváncsi, megmentettem vagy feljelentettem.
De Julia…
Sajnálom, anya. Nem megy.
A RENDŐRSÉG FELSZÁMOLTA A VESZÉLYES TERRORISTACSOPORTOT
Jó reggelt!
Köszönöm.
Saját biztonságuk érdekében, a tegnap éjjel történtek fényében
és a közvetlen terrorveszély miatt, a nemzeti kormány
a biztonsági készültséget ötös szintre emelte.
Tilos az utcákon tartózkodni este 7 óra és másnap reggel 8 óra között.
A szigorított kijárási tilalom azonnali hatállyal életbe lép.
A Kettes Szektorban random ellenőrzések várhatók.
Tartsák maguknál az igazolványukat,
és működjenek együtt a rendőrséggel!
Köszönjük az együttműködést.
A kormány gondoskodik a biztonságukról.
Gratulálok, őrnagy!
Ön megállíthatatlan.
Hagyja a seggnyalást, Navarro!
A mi munkánkban, aki egyik nap a csúcson van,
másnapra könnyen halott lehet.
AZ ÚJ JÁRVÁNYÜGYI IGAZGATÓ
De valóban…
ma van okunk az ünneplésre.
NE FÉLJ!
A JÖVŐT ÉPÍTJÜK
EMLÉKEZZ A ZÁPORRA!
NEVESS RAJTUK!
A FAL ELLEN, AZ EMLÉKEZET ELLEN
A JOGOKAT KI KELL HARCOLNI
- Tessék, drágám. - Köszönöm, apa.
Szívesen.
- Éhes vagy, kicsim? - Igen.
Nagyon gyorsan nősz.
Magasabb vagy, mint érkezéskor.
Ma megmérlek.
Csendes vagy.
Jól vagy?
Aggódom Martáért.
A múlt éjszaka után nem maradhat egyedül.
- Én vele maradok. - Ne aggódj!
KÖNNYŰ CÉLPONT
- Biztonságban van. - Nem, Emilia.
Magammal viszem.
Ne!
Ne, az a környezet nem tesz jót neki.
Nem miatta. Magam miatt.
Már döntöttem. Velem jön.
- Mit mondasz majd? - Az igazat.
Hogy tegnap betört valaki. Vannak gyerekeik, megértik.
Nem loptak el semmit. Fura.
Egy betörő nem tenne ilyet.
Elmegyek.
Hová?
Várj a kerítésnél!
- Köszönöm. - Én is.
Tegye vízbe!
- Igenis. - Várjon!
- Nagyon szép csokor, anya. - Igen, az.
- Iván… - Miattad szeretek korán kelni.
Ugyan, le sem feküdtél.
Tetszett a csokor? Egy vagyonba került.
Jaj, te! Látod, van, aki gratulál az új beosztásomhoz,
nem úgy, mint egyesek.
- Elhoztad? - Igen.
Tessék.
Az öcséd üdvözöl.
Nézd csak!
Nocsak, az új járványügyi igazgató!
- Milyen? - Csodás, anya. Fantasztikus!
- Azt se tudod, mi az. - De fontos beosztás.
És anya a legalkalmasabb a posztra.
Ő lesz a noravírus elleni harc felelőse minden fronton.
Szegény vírus, esélye sincs.
Hűha!
Ma sem aludtál?
Előbb vége lesz ennek, mint hinnéd.
Sajnálom, miniszter úr, ez esetben minden
az új járványügyi igazgató hibája.
Jól hangzik, nem? Elintézett nekem valamit.
Napközben adj neki feladatokat! Éjszaka elég elfoglalt.
- Ez a ma esti vendéglista. - Jó.
- Itt a telefonod? - Nem, a kocsiban hagytam.
- Nem hozod be? - Az autóban van.
Uram!
Apa?
Apa, várj!
Láttad ezt?
Ne most, Daniela!
Te tudtad!
- Sajnálom. Ma reggel hallottam. - Benne van a kezed?
- Dehogyis! - Más nem tudott a csoportól.
Gyere ide!
A rendőrség tette a dolgát.
Az államot nem lehet átverni.
A segítségem kéred, aztán árulással vádolsz?
Ne merj így beszélni velem többé!
Fogalmad sincs, milyen veszélyes ez.
Óvatlan vagy, és felelőtlen.
Ismerve az ország állapotát, a tétlenség az igazi felelőtlenség.
- Én legalább próbálok segíteni… - Látod, mi a vége.
Nem, Daniela…
Nem azt mondom, hogy a te hibád volt.
De pusztán jó szándékkal nem válthatod meg a világot.
A baba a teherautón volt, apa.
A kisbaba.
Elnézést!
Ki van ott?
Piedad…
Emilia!
Emilia, olvasd el, kérlek!
A RENDŐRSÉG FELSZÁMOLTA A VESZÉLYES TERRORISTACSOPORTOT
A rohadékok! Hogy nevezhetik őket terroristáknak?
Menekülő ártatlanok voltak!
Gyere!
Hallottátok a hírt?
Milyen ijesztő, terroristák!
- Szörnyű. Nagyon ijesztő. - Mi legalább biztonságban vagyunk.
Szerencse, hogy ilyen rendőrségünk van.
Igen, nagyon hatékonyak, Begoña.
Egyesek mégis panaszkodnak, mi?
Emlékszem, 25 éve a terroristák úgy jöttek-mentek itt,
mintha övék lenne a város. Ellepték az utcákat. Feketék, mindenhol.
Alig lehetett fehér embert látni, tiszta Új-Delhi volt, emlékszel?
- Mennünk kell nyitni a boltot. - Igaz is,
mindjárt lemegyek egy üveg borért. Ünnepelni.
Tessék, adok még egyet.
- Miért? - Az egyiket bekereteztetheti.
Ezt a szamárságot, fiam!
Az Egyes Szektorba naponta bejáró munkásoknak
az igazolványukon kívül be kell mutatniuk az érkezési idejüket rögzítő lapot is…
Átkutatni!
…a munkaadó aláírásával ellátva.
Gyerünk, indulás!
- Apa, ne szoríts! - Bocs, drágám.
…működjenek együtt a rendőrökkel!
- A nénikém? - Nem tudom.
Drágám!
Drágám…
Ne feledd, Julia nénit mostantól anyának kell hívnod.
- Ez fontos, különben bajba kerül. - Iratokat!
Rendben. Ne haragudj, néha elfelejtem.
Figyelj, drágám!
Tudom, hogy nehéz.
De nagyon ügyes leszel.
- Az iratokat és az engedélyt! - Igen.
- Még várunk valakit. - Akkor ki a sorból!
Gyerünk, félreállni!
Semmi baj. Ne aggódj!
Saját biztonságuk érdekében a belépés szigorúan tilos azoknak,
akiket az orvosi vizsgálat arra alkalmatlannak ítél,
vagy aki betegség tüneteit mutatja.
Hol vagy?
Tessék.
- Kösz, Álex. - Viszlát, Germán!
- Beszélj, rohadék! - Nem tettem semmit, hagyjon!
Nézd meg! Látod?
- Nem én voltam! - Ártatlanok haltak meg miattad.
Most megfizetsz.
Rendben!
Itt csak te fizetsz, azért, amit veszel.
Le a fegyvert!
Emilia…
Rég láttalak.
Le a fegyvert!
Jorge!
…a belépés szigorúan tilos a betegeknek,
az iratok, vagy megfelelő öltözék nélküli személyeknek.
- Bocs, elkéstem. - Szia!
- Aggódtunk, hol voltál? - Édesem!
- Nem tudtam, hogy jössz. - Meglepetés. Menjünk!
Mutassák fel az irataikat!
Hol voltál?
- Tessék. - Igen.
És a lány? Neki nincs engedélye?
Mi az egészségügyi miniszternél dolgozunk.
- Megengedte, hogy őt is vigyük, ugye? - Igen.
Felhívom, hogy megerősítse.
- Persze. - Jöjjenek!
Itt várjanak!
Semmi baj, ne aggódj!
Mi történt? Olyan fura minden.
Nem hallottad?
- Biztos elmondtad valakinek, a fenébe is! - Én kérdezek, ha nem bánod.
Emilia, ne feledd, már évek óta nem te vagy a vezető!
Nem tetszik? Tudod a dolgod.
Gyerünk, drágám! Gondolkozz!
Ki tudott még a teherautóról?
Mondd el!
A miniszter segített.
De csak a határátlépésnél. Azt nem tudta, hogy elmennek.
- Emilia? - Igen?
Fogjátok ezeket és bújjatok el!
Jövök, Begoña.
Szervusz!
- Igen? - Miért vagy zárva?
Mert épp leltározunk.
Sok munkával jár.
Tessék. Itt a borod. Majd később kifizeted.
Te vagy a legjobb.
Akkor hát, köszönöm szépen.
- Viszlát, Begoña! - Viszlát, Emilia!
Mit gondoltok, mi ez itt? Óvoda? Szálloda?
- Rosa, tegnap éjjel… - Nem érdekel.
- Mindünknek megvan a maga baja. - Betörtek hozzánk.
- Igazán sajnálom. - Rosa!
Elnézést asszonyom, hogy idehoztuk a lányunkat.
Tegnap betörtek hozzánk.
Valaki bejutott a szobájába.
- Istenem! Jól vannak? - Igen, sikerült elijeszteni.
Talán egy betörő volt. Nem tudtuk, mit tegyünk. Megijedtünk.
Velünk maradhat, amíg dolgozunk.
- Nem fogja zavarni. - Hogy zavarna egy ilyen tündér?
Tudom, hogy ő egy angyal.
Bemutatlak Sergiónak. Játszhattok együtt.
- Jól hangzik? - Nem.
Jobb lenne, ha itt maradna, a személyzeti részen.
Jobb lenne neki Sergióval.
- Értem. - Fontos, hogy a személyzet
hatékony és tisztelettudó legyen.
De leginkább melegszívű.
Igaz, Rosa?
- Igen, asszonyom. - Gyere, angyalom!
Lesz egy új barátod.
Jól kijöttök majd Sergióval.
Óriási szerencsétek van. Az úrnőnek jó a kedve az új beosztása miatt.
- Új beosztás? - Ő lett az igazgató.
Igazgató a… Nem is tudom, de fontos helyen.
Örülnek a szüleid, hogy itt dolgozhatnak?
Képzeld, én is örülök. Tudod, miért?
Mert keményen dolgoznak.
És persze azért is, mert ilyen tüneményes kislányuk van.
Aki engedelmes, kedves,
okos, nagyon szép,
és megbízható.
Pontosan egy órát kapsz a bevásárlásra.
Vidd ki a szemetet is, és ne felejtsd az üvegek újrahasznosítását!
Igenis, Rosa.
Csak azt mondom, hogy szerintem helytelen.
Egyedül akartam odamenni.
Carlos anyjának lakáskulcsa volt.
- Tudni akartam, hogy van. - És ha csapda lett volna?
De nem csapda volt.
Szerintem figyelnek minket, és követtek téged.
Nem követtek.
Visszamegyek.
Tessék?
Viszek neki ételt.
Nagyon idős, és napok óta nem evett.
- Mi lesz vele? - És veled?
- És ha rájönnek, hogy Julia vagy? - Julia vagyok.
Ő a kedvesem anyja. Sara ugyanezt tette volna.
Tegyél ki a kerítésnél és gyere vissza!
Ígéretet tettem neki.
Ideje mennünk.
Mi ez a sietség?
Az a nő egy besúgó.
Biztos azt hiszi, hogy a terroristákat támogatom, és mindenkit átverek.
Ez nem lehet gond most, hogy ilyen jóban vagy a miniszterrel.
- Hogy? - Beszélgetett vele.
- Aztán meghívta magához. - És?
Régóta nem vagy velünk. Áruló vagy.
Nem változtál. Képes vagy bármire.
Ne merj engem árulónak hívni!
Tudod, min mentem keresztül.
Akkor minek hívjalak? Mondd meg!
Rendőrség, kinyitni!
Piedad! Sara vagyok.
Gyere be, kedvesem!
Hoztam ennivalót.
Hugóval jöttem.
Ő a férjem.
Tessék.
Örvendek, Piedad!
Üdv, Hugo!
Igaz volt.
Mi volt igaz?
Hogy visszajössz.
Hát persze.
Nem hittél nekem?
Hoztunk gyümölcsöt.
Meg zöldséget és csirkét. Főzhetsz belőle levest holnapra.
Szagold meg a narancsot! Tessék.
Szagold meg!
Régen a szomszédok átjöttek segíteni.
De miután Carlost elvitték és megölték,
többé egyikük sem jött.
Amim van, ellopják tőlem.
Kik, asszonyom?
Tolvajok.
Bejönnek, amikor alszom.
Hallom, ahogy pakolásznak.
Nem merek kijönni a hálószobából.
Ne aggódjon, megjavítjuk a zárat.
Nem tudnak majd bejönni.
És főzünk neked valami finomat.
- Jó? - Gyere közelebb, kedvesem!
Intézem.
Tudom, hogy Julia vagy.
Olyan az orrod, mint az övé.
És az ajkaid.
És az illatod is.
Nagyon hasonlítunk, de…
én Sara vagyok.
Értem.
Már mondtam.
Leltározás idejére bezárjuk az ajtót.
- Láttam itt egy fegyverest. - Ugyan, Begoña!
- Óvatosan! - Ne mozdulj! Kezeket fel!
Mindent összetör.
Be is vihetjük, ha akadályoz minket.
- Te, ott! Húzd arrébb a zsákokat! - Én?
Várj!
Ez micsoda?
- Kávé. - Honnan van?
Három zsákkal hoztak tegnap. Teljesen legális áru.
Gondolom van róla szállítólevél vagy más irat,
- állami engedély, igazolás? - Nem, sajnálom, de nincs.
- Nincsenek papírok. - Akkor le kell foglalnom.
- Hozzátok a zsákokat! - Egy pillanat!
- Nem kutatnak tovább? - Ne oktasson ki a munkámról!
Nincs itt senki. Hozzátok a kávét, azt a dobozt és a zsákokat!
Örülök, hogy nincs itt senki.
A te érdekedben tettem, ugye tudod? Hogy megvédjelek.
- Mehet? - Igen.
Lássuk, ki nyer!
Hol laksz?
- A kerítés másik oldalán. - És milyen ott? Ijesztő?
Nekem nem.
Szegények vagytok?
Azt hiszem.
A gyerekek épek, egészségesek és boldogok.
Megkapják az injekciót, aztán vért veszünk.
Várjuk az utasításokat.
Szeretlek, nővérkém.
Jól vagytok?
Ezek mindent felforgattak. Segítünk elpakolni.
Ne aggódj, megoldjuk.
Tiszta a levegő.
Emilia…
Sajnálom, hogy így találkoztunk.
Tévedtem.
De…
ne ródd fel nekem.
Megpróbálom.
Felejtsük el!
Gyere vissza!
Nagy szükségünk van rád.
Most nem, Jorge. Majd beszélünk.
Rendben…
- Minden rendben. Megfürdött. - Kész a leves.
- Induljunk, különben Rosa fejünket veszi. - Hozok gyógyszert, és mehetünk.
- Most? - Igen, most.
- Asztmás, inhalátorra van szüksége. - Jó. Julia!
- Van valami… - Igen?
Figyelj…
Sajnálom, hogy nem akartam eljönni.
Önző vagyok.
Szívesen segítek ellátni ezt a hölgyet, bármikor. Rendben?
Köszönöm.
Én láttam meg előbb a nyanyát. Itt minden az enyém, érted?
- Nyugi! - Tűnés!
Menj, keress magadnak más helyet!
De ha már itt vagy, add ide a cipődet! Most!
Még élek.
Halálom előtt még látni akartam anyámat.
Te törtél be hozzánk tegnap?
Sajnálom, de segítenem kellett anyámon.
Kérem, családom van. Csak a gyerekeim miatt kényszerülök lopni.
- Ne! - Kérem!
Kelj fel!
Ha még egyszer idejössz, szétloccsantom a fejed. Világos?
Igen.
Tűnj innen!
Hugo, mi volt ez a zaj?
- Anyám nem tudhatja. - Ne…
Bízz bennem! Julia sem tudhat róla.
Kérlek!
Semmi baj, Piedad, csak elejtettem pár edényt.
De összeszedtem őket.
Készítettem magának fokhagymalevest. Néhány napra elég lesz.
A fiamnak igaza volt.
Mindig azt mondta, vannak még jó emberek, akik hajlandóak segíteni.
Nagyon hiányzik.
Figyeljen, Piedad!
Megjavítom a zárat, hogy más ne tudjon bejönni.
Ha Sara visszajön, egy kicsit lepihenhet.
Köszönöm, drágám.
Az Ellenállásban harcoltatok, ugye?
- A rezsim ellen? - A valóságban nem volt ilyen magasztos.
Milyen volt?
Nehéz. Nagyon nehéz.
Nagyon sok barátot elvesztettem azokban az időkben.
Ezért léptél ki?
Nem, a lányaim miatt.
Egy bajtársam hazaérve az egész családját holtan találta.
Megijedtem.
Rohadékok!
Iriséknek igaza lehet?
Hogy érted?
A miniszter kapcsán.
Talán elárult minket. Valaki jelentette a teherautót.
Nem tudom.
- Daniela! - Igen?
Hát itt vagy!
Igen. Épp ellopom anya fülbevalóit.
Ez a rózsaszín ruha…
jól áll rajtad.
Utálom az ilyen vacsorákat. Főleg egy ilyen napon.
Tudom.
Tudom, hogy anyád miatt teszed. Köszönöm.
Nagyon jó híreim vannak.
Nézd!
A baba.
Életben maradt.
Kórházba vitték, de jól van.
Ha felépül, keresünk neki egy jó örökbefogadó családot.
Magam gondoskodom róla.
Veled együtt, ha akarod.
Örülök.
Ennyi?
- Mindez sok munkámba került. - Úgy kezelsz, mint egy ostoba gyereket.
Örülök, hogy a baba életben van.
Ugyan szar élete lesz, de legalább él.
Nem úgy, mint az a tíz ember, akiket megöltek,
méghozzá a ma esti vendégeink.
Szereted a patkányokat, Carlos?
Mindenki utálja őket, de szerintem…
lenyűgöző élőlények.
Sokan próbálták már kiirtani őket.
De nem sikerült.
Mindig túlélik.
Ráadásul,
20 méteren belül mindig van egy.
Tudtad?
Csakhogy nem látjuk őket.
És pont ez az, amit elvárok tőled.
Hogy változz patkánnyá.
Valami mégis aggaszt.
Nem tetszik, hogy Juliát az anyádhoz küldted.
Miért?
- Segít neki túlélni. - Értem.
Ezt bárki megtenné az anyjáért.
De a helyzet, hogy róla mi is gondoskodhatunk.
Ez az ember lopott anyádtól, ugye?
Nos, miatta már nem kell aggódnod.
Ne, kérem!
Könyörgök! Ne!
Látod?
Mondtam, hogy vigyázunk anyádra.
Komolyan.
Te csak…
viselkedj jó patkányként!
Anyád pedig megkapja, amire szüksége van.
Rendben?
- Bontsd ki, kérlek! - Máris.
De ne öld meg a külügyminisztert!
- Jó, de csak mert megkértél. - Óvatosan!
- Óhajod ma parancs számomra, tudod. - Az első kérésem.
Mondanék pár szót.
Szerelmem!
Úgy izgulok!
Nem szokás, hogy nálunk
ilyen összejövetel legyen,
ilyen sok fontos vendéggel.
Nem is tudjátok, milyen hálás vagyok. Ez óriási megtiszteltetés nekem.
Itt van gyermekeink keresztapja, a külügyminiszter,
a fenntartható fejlődés minisztere,
az őrnagy,
az Igazságügyi Tanács elnöke.
- Igazából… - Köszönöm, Sara.
…az elnök nem tudott eljönni, személyes okokból.
De felhívott, és…
Most ne szolgáljanak fel! Köszönöm.
Köszönöm.
Számomra ez az új beosztás
hatalmas felelősség és feladat egyben.
Valószínűleg kevesebb időm lesz a családra… Sajnálom.
De csakis azért fogadtam el,
mert új szakaszhoz értünk.
Végre elkészült a noravírus elleni oltás!
- Bravó! - Bravó!
De ne igyunk előre a medve bőrére! Megnyertük a csatát, de a háborút nem.
Megvan az oltóanyag, de még nem végleges formában.
Nem tudjuk tárolni, és csak kis adagokban előállítható.
Ez csak egy kis lépés,
de nagy remény a jövőre nézve.
Igyunk a vírus teljes kiirtására!
A jövő a miénk!
- A jövő a miénk! - A jövő a miénk!
Kérsz még?
Sergio, edd a sültet!
Ha Marta mást kér, majd szól.
Köszönöm, ez jó, asszonyom.
- Hozd az üvegeket! - Igenis.
Finom volt. Köszönöm szépen.
Milyen udvarias vagy, kitől tanultad?
Anyukámtól. Tanár volt.
Még mindig tanár, még akkor is, ha most épp nem tanít.
Szégyelli, hogy az anyukája most szolga.
- Nem szégyellem. - Fogd ezt a tálcát!
- Igenis. - Szereted a banánt?
Igen.
A jégkrémet jobban szereti.
Kaphatunk ma azt?
Nem, ma banánt kaptok.
Jól színleltél a vacsoránál, de engem nem versz át.
Mi a baj?
Hol a fenébe is kezdjem?
- Mondd Álvaro, Laura jól van? - Igen, nem ő a gond.
- Akkor mi? - Eljönnek értem, érted, mindannyiunkért.
Téged is elkapnak.
Mintha egy dal lenne.
Mennyit ittál?
Kihagytak minket.
Létezik egy titkos terv.
Egy terv, amit nem osztanak meg velünk, mert tudják, hogy elleneznénk.
- Milyen terv? - Demográfiai átalakítás.
Vagy ilyesmi.
Azon alapul, hogy nincs mindenkinek elegendő erőforrás.
A titkos terv a lehető legtöbb ember kiirtása, Luis.
Máshogy tálalják majd, de kiirtják az embereket.
- Álvaro, miket beszélsz? - Az utasítás fentről érkezett.
Nemzetközi szintről. Ezért tudom.
- Nincs időnk. Szükségem van rád! - Rendben, nyugodj meg.
Mi kellene?
Közülünk viszi véghez valaki.
Csak nem tudom, ki.
Segíts rájönni!
Akit keresünk, ambiciózus, az elnök bizalmasa.
Szakmainak tűnő feladattal.
Nem tetszik ez a célozgatás.
- Rendben, de hallgass meg… - A beszélgetésnek vége, Álvaro.
Túl öreg vagyok, hogy elveszítsem az utolsó barátomat.
Gyerünk! Szívjunk egy kis friss levegőt!
Menj ki! Megőrültél?
Ellenállhatatlan vagy ma.
- Túl sokat ittál. - Hogy megünnepeljem a győzelmedet.
Ne!
Őrnagy, most rögtön hagyja el a szobámat!
Ne!
Ne.
Hé, mit művelsz…
Luis, ha velem történik valami, hívd azonnal…
Mi történne veled?
Ha velem valami történne, menj el erre a helyre!
- Mit csinálsz? - Ígérd meg!
- Ígérd meg! Muszáj megígérned! - Rendben, megígérem.
- Ígérem. Aludd ki magad! - A legjobb barátom vagy.
Te igazi férfi vagy. Szörnyek vesznek körül minket.
Sokat ittam.
Szia!
- Hamarosan találkozunk. - Persze.
- Viszlát, Álvaro! - Bocsánat.
Pihenjetek!
- Jó éjt! - Óvatosan!
Szervusz!
- Viszlát! - Viseld gondját, kérlek!
Igyekszem.
Mindjárt jövünk, szívem.
Hé, Marta!
Marta, drágám!
- Mélyen alszanak. - Igen.
Marta, édesem, ébredj!
- Emeld fel! - Jó.
Gyere, Marta, menjünk!
Mélyen alszik.
Felébresztenék, ilyenkor? Hideg is van kinn.
- Itt alhat. - Nem, köszönjük.
- Nem akarunk… - Van hely maguknak is.
- Nem, köszönjük. - Olyan békésen alszik.
Menjenek! Holnap reggel készíthetnek nekik egy finom reggelit.
Aztán játszhatnak együtt a kertben.
Tényleg jól kijön Sergióval.
Itt lesz, mikor visszajönnek. Itthon van.
- Miért jöttünk ide? - Majd meglátod.
De…
Valami meglepetés?
- Csak gyere! - Várj! Hugo!
Oké.
- Erre! - Te jó isten!
Rég nem jártam a városnak ebben a részében.
- Tényleg? - Igen.
Érthető, hiszen manapság veszélyes környéknek számít.
Azelőtt nem volt az.
- Azelőtt… - Óvatosan!
Hát igen, azelőtt nagyon sok fiatal járt ide.
Volt itt egy művészeti iskola. Tartottak itt fesztiválokat, koncerteket…
- Hihetetlen volt, Hugo. - Menjünk!
Jól vagy?
Julia!
Igen, csak…
itt kaptam az első csókot.
Hűha!
És…
sok emlék köt ide.
Ezt nem tudtam.
Miért vagyunk itt?
Mi az?
Hugo?
Carlos?
Te élsz?
Carlos!
- Szerelmem! - Senki sem tudhatja.
Nem hiszem el.
Hogyan?
Hogyan? Miért?
Neki köszönd!
- Kér valamit, asszonyom? - Nem, köszönöm.
Sergio kezelése miatt keltem fel. Sajnálom, ha felébresztettem, Rosa.
Semmi baj, asszonyom.
Szegény. Fáj a kezelés?
Úgy sajnálom őket, mikor injekciót kell kapniuk.
Ne aggódjon, nem fáj. Amúgy is, ő semmire sem ébred fel.
És használ? Olyan soványka.
Megtesszük, amit tudunk. Most aludjon!
A fiú hálás lehet a törődéséért.
- Megnézzem a kislányt? - Ne!
Békésen alszik.
Ne aggódjon! Pihenjen! Megérdemli. Köszönöm.
Rendben, asszonyom.
Sergio betegen született, de az úrnő kezeli.
Az úrnő?
Sápadtnak tűnsz, jól vagy?
Hogy történt? Ő vezetett?
Segítünk neked bármiben.
Szolgáltassatok igazságot!
Keresztapád jó ember volt.
Megtisztelő, hogy rám bízza a tervet. Köszönöm, elnök úr!
Álvaro küldött ide. Az az ő gyermeke?
Vigyázzon rá!
Miért kell elválnunk?
Ha maradok, meghalunk.
A rangja miatt nevetnek apám viccein.
Két lányt neveltem fel egyedül.
Elveszik a babámat.
A vérét akarják.
Szerinte minden gyerek veszélyben van.
Ő a barátom, Pedro.
- Kifelé! - Minden rendben.
- Kinyitni! - Állj!
- Ne játssz velem! - Nincs alku.
Senki sem fontosabb az állam biztonságánál.
Még egy miniszter sem.
Álex!