NETFLIX PRÆSENTERER
Vi kører dig hjem til dine forældre.
Sig, du er okay, og at ingen gjorde dig ondt.
Bedstemor!
-Marta! -Bedstemor!
Marta, skat.
Har du intet at fortælle?
Det var okay, far.
-En ven af min mand? -Ja.
-For mange år siden? -Mange...
Han har aldrig nævnt dig.
Hvad er der med dig?
Politiet og militæret får mere magt hver dag.
Vi giver dem magt, så de kan beskytte os.
Når de kommer efter os, hvem vil så beskytte os?
Vi fandt din kæreste, Julia. Hun udgiver sig for sin søster, Sara.
Vi gav hende din aske, og hun kneb ikke en tåre.
Jeg tænkte lige… Ingen leder efter dig. Ingen venter på dig.
Det kunne være godt for din mor og kæreste.
Hvis du arbejder for mig, lader jeg dem leve. Også dig.
-Hej. -Skal vi lege?
-Det kan jeg ikke. -Nå.
Fruen sagde, du skulle passe hendes nevø, Sergio.
Hurtigt! Politiet!
Hvis baby er det?
Daniela kom med ham fra Sektor 2, men vi må ikke sige, han er beskidt.
Bare rolig, far. Babyen har en far.
-De afleverer ham. -Ved du, hvor mange problemer du er i?
Det er hårdt derude. Vi må gøre noget.
Held og lykke.
Farvel.
Du tager med fragten.
Kom så. Min datter tænker nok, om jeg har hjulpet eller meldt jer.
Men Julia…
Undskyld, mor. Jeg kan ikke.
POLITIET HAR STOPPET FARLIG TERRORCELLE
Godmorgen. Tak.
For jeres egen sikkerhed,
på grund af begivenhederne i aftes
og den overhængende risiko for et terrorangreb, har regeringen
hævet sikkerhedsniveauet til niveau 5 indtil videre.
Det er forbudt at bevæge sig på gaden mellem klokken 19
og 8 den følgende dag.
Dette udvidede udgangsforbud er i kraft indtil videre.
Der er vilkårlig kontrol i Sektor 2.
Vi beder jer om altid at have jeres ID på jer og samarbejde med politiet.
Tak for jeres samarbejde. Regeringen sørger for jeres sikkerhed.
Tillykke, major.
Intet kan stoppe dig.
Stop med at kysse røv, Navarro.
I vores arbejde er man én dag på toppen,
og den næste dag skærer de halsen over på dig.
DIREKTØR FOR EPIDEMIOLOGI
Men ja…
...i dag har vi noget at fejre.
INGEN FRYGT
VI BYGGER FREMTIDEN
HUSK REGNEN
GRIN AF DEM
MOD MUREN VÆGGEN
RETTIGHEDER SKAL FORTJENES
-Værsgo, skat. -Tak, far.
Det var så lidt.
-Er du sulten, skat? -Ja.
Du vokser så meget.
Du er højere, end da du kom.
-Jeg måler dig i dag. -Du er for stille.
Er du okay?
Jeg er bekymret for Marta.
Efter i aftes… lader jeg hende ikke være alene.
-Jeg bliver hos hende. -Bare rolig.
NEMME OFRE
-Hun er okay med os. -Nej, Emilia.
Jeg tager hende med.
Nej.
Nej. Det hus er ikke godt for hende.
Det er ikke for hende. Det er for mig. Jeg har besluttet mig. Hun kommer med mig.
-Hvad vil du sige? -Sandheden.
Nogen brød ind i går. De har børn. De forstår det.
Det er underligt, de ikke tog noget. En indbrudstyv ville have taget noget.
Jeg går.
Hvorhen?
Vi ses ved muren!
-Tak. -I lige måde.
Sæt dem i vand.
-Ja, frue. -Vent.
-De er meget smukke, mor. -Ja, meget.
-Iván… -Du får mig til at nyde at stå tidligt op.
Du er ikke gået i seng endnu.
Kan du lide blomsterne? De kostede en formue.
Du er så… Nogle lykønsker mig med min nye stilling, i modsætning til andre.
-Har du den med? -Ja.
-Her. -Jeg skulle hilse fra din bror.
Se.
Den nye direktør for epidemiologi!
-Og? -Det er fantastisk, mor!
Fantastisk!
-Du ved ikke, hvad det er. -Jeg ved, det er vigtigt.
Ingen kan gøre det bedre end min mor.
Hun står i spidsen for kampen mod noravirussen på alle fronter.
Stakkels noravirus. Den er allerede besejret!
Wow.
Endnu en søvnløs nat?
Det her ender hurtigere, end du tror.
Beklager, minister, denne gang var det
den nye direktør for epidemiologis skyld.
Det lyder godt, ikke? Han løb et ærinde for mig.
Giv ham ærinder om dagen. Han har travlt om natten.
-Det er min gæsteliste til i aften. -Okay.
-Har du din telefon? -Nej, den er i bilen.
-Hvorfor henter du den ikke? -Den er i bilen.
Hr.
Far?
Far, vent!
Har du set det?
Ikke nu, Daniela.
Du vidste det!
Jeg fik at vide det i morges.
Var du indblandet?
Selvfølgelig ikke!
-Ingen andre kendte til transporten. -Kom her.
Politiet gør deres arbejde.
Ingen kan overliste staten.
Først beder du om hjælp. Så anklager du mig for at melde dem.
Tal ikke sådan til mig igen.
Du aner ikke, hvor farligt det er.
Du er skødesløs og uansvarlig.
At gøre ingenting er uansvarligt, når man ved, hvad der sker her.
-I det mindste prøver jeg at hjælpe... -Og det er det, der sker.
Nej, Daniela…
Jeg siger ikke, det er din skyld.
Men du kan ikke ændre verden kun med gode intentioner.
Babyen var i vognen, far.
Babyen.
Undskyld mig.
Hvem er det?
Piedad…
Emilia! Emilia, læs det her.
POLITIET STOPPER FARLIG TERRORCELLE
Røvhuller! Hvordan kan de kalde dem terrorister?
Uskyldige folk forsøger at flygte!
Kom.
Har I hørt det?
Hvor skræmmende, terrorister!
-Forfærdeligt. Virkelig skræmmende. -I det mindste er vi i sikkerhed.
Vi skal være så glade for vores politi.
Ja, de er meget effektive, Begoña.
Tænk, at folk klager.
Jeg husker stadig for 25 år siden, da terroristerne kom og gik,
som om de ejede stedet. Brune mennesker over det hele.
Det var svært at finde en hvid person. Det lignede New Delhi.
-Vi må åbne butikken. -Hør her.
Jeg kommer ned efter en flaske vin for at fejre det.
Her, en til til dig.
Hvorfor?
Læs en, indram den anden.
Sludder, min dreng.
Arbejdere, der pendler til Sektor 1,
skal ikke kun vise deres personlige ID, men også deres timesedler…
Visiter ham!
…underskrevet af deres arbejdsgiver.
Kom så.
-Far, giv slip. -Undskyld, skat.
…samarbejd med politiet.
-Og tante? -Ved det ikke.
Skat.
Skat, husk at kalde tante Julia "mor" fra nu af.
-Ellers får hun problemer. -Dokumenter.
Okay. Undskyld… Jeg glemmer det nogle gange.
Hør her, skat.
Jeg ved, det er svært.
Du skal nok klare det.
-Dokumenter og adgangskort. -Ja.
-Vi venter på nogen. -Så gå ud af køen.
Træd til side!
Det er okay. Bare rolig.
For jeres eget helbred skyld er adgang strengt forbudt for alle,
der ikke bestod deres obligatoriske lægetjek eller viser symptomer.
Hvor er du?
Værsgo.
-Tak, Álex. -Hav en god dag, Germán.
Har du talt over dig, røvhul?
-Jeg har ikke gjort noget! Lad være! -Se! Kan du se det?
-Det var ikke mig! -Uskyldige mennesker døde på grund af dig.
Nu skal du betale.
Okay!
Her betaler man kun for det, man køber.
Sænk pistolen.
Emilia…
-Lang tid siden. -Sænk pistolen.
Jorge.
Adgang er strengt forbudt for alle,
der er syge, udokumenterede eller upassende klædt.
-Undskyld, jeg kommer for sent. -Vi var bekymrede.
-Hvor var du? -Hej, skat!
-Jeg vidste ikke, du kom! -Det var en overraskelse…
-Hav jeres dokumenter fremme. -Hvor var du?
-Værsgo. -Ja.
-Har pigen intet adgangskort? -Vi arbejder for sundhedsministeren.
Han gav os tilladelse til at tage hende med.
Ja.
Vi ringer til ham for at bekræfte det.
-Selvfølgelig. -Kom.
Vent her.
Det er okay. Bare rolig.
-Hvad sker der? Det er underligt i dag. -Har du ikke hørt det?
-Du må have sagt det til nogen. -Jeg stiller spørgsmålene her.
Emilia, jeg må minde dig om, du ikke har været chef i årevis.
Hvis du ikke kan lide det, ved du, hvad du skal gøre. Kom så.
Tænk. Hvem kendte ellers til lastbilen?
Sig det.
Ministeren hjalp os.
Bare for at krydse muren. Ingen vidste, de rejste!
-Emilia? -Ja?
Tag dem med og gem jer.
Jeg kommer, Begoña.
Du…
-Ja? -Hvorfor har du lukket?
Vi holder status.
Meget arbejde.
Her… Din vin. Du kan betale mig senere.
Du er den bedste.
Jamen, så tak.
-Farvel, Begoña. -Farvel, Emilia.
Hvad tror I, det er? En dagpleje? Et hotel?
-Rosa, i går aftes…. -Glem detaljerne.
-Vi har alle vores problemer. -Der var indbrud.
-Jeg beklager. -Rosa.
Jeg beklager, vi tog vores datter med på arbejde.
I går var der indbrud. En fremmed var inde på hendes værelse.
-Åh gud! Er I okay? -Vi opdagede ham heldigvis.
Måske var det en indbrudstyv. Vi var bange.
Hun kan være med os, mens vi arbejder.
-Hun vil ikke forstyrre. -Hvordan skulle hun forstyrre?
Jeg ved, hun er en engel…
Jeg præsenterer dig for Sergio, så I kan lege.
-Lyder det godt? -Nej.
Jeg vil hellere have hende her i køkkenet med os.
Hun får det bedre med Sergio.
Selvfølgelig.
Vores tjenere skal være effektive og respektfulde.
Frem for alt skal de være godhjertede. Ikke sandt, Rosa?
-Ja, frue. -Kom, min engel. Du får en ny ven.
Du vil kunne lide Sergio.
I ved ikke, hvor heldige I er.
Hun er i godt humør på grund af den nye stilling.
-Nye stilling? -Hun er direktør nu.
Direktør for… Jeg ved det ikke. Noget vigtigt.
Hvordan har dine forældre det? Er de glade for at arbejde her?
Jeg er også glad. Ved du hvorfor? Fordi de arbejder hårdt.
Desuden er deres datter så fantastisk.
Hun er lydig, sød, intelligent, meget smuk...
...og pålidelig.
Kom med varerne om præcis en time.
Gå ud med skraldet. Det er klart. Stil glasflaskerne til genbrug.
Ja, Rosa.
Jeg siger bare, det ikke giver mening.
Jeg ville gå alene, Hugo.
Det var nøglen til hans mors hus.
-Jeg ville vide, hvordan hun havde det. -Hvad hvis det var en fælde?
-Det var ikke en fælde. -Jeg er sikker på, de holder øje med os.
Ingen fulgte efter mig.
Jeg tager tilbage.
Hvad?
Jeg vil give hende nogle varer.
Hun er gammel og har ikke spist i dagevis.
-Hvad vil der ske med hende? -Hvad med dig…
-...hvis de opdager, at du er Julia? -Men jeg er Julia.
Hun er min kærestes mor. Sara ville have gjort det samme.
Du kan sætte mig af ved muren og komme tilbage.
Jeg lovede at komme.
Vi skal af sted.
Hvorfor så travlt?
Den kvinde er informant.
Hun tror sikkert, jeg er sammen med terroristerne.
At jeg har narret alle.
Det burde ikke være et problem… nu hvor du er venner med ministeren.
-Undskyld? -Jeg så, I snakkede sammen.
-Du inviterede ham ovenpå. -Og?
Du forlod os for længe siden. Du svigtede os.
Du har ikke ændret dig. Du har ingen skam.
Sig ikke, at jeg svigtede jer.
Du ved, hvad jeg gik igennem.
Hvad skal jeg så sige? Fortæl mig det.
Politi! Åbn døren!
Hej, Piedad! Det er Sara.
Kom indenfor.
Jeg tog mad med.
Jeg kom med Hugo,
min mand.
Her.
Godmorgen, Piedad.
Hej, Hugo.
Det var sandt.
Hvad var sandt?
At du kom tilbage.
Selvfølgelig.
Troede du ikke på det?
Vi har noget frugt med.
Grøntsager, kylling. Spis noget i dag og lav suppe i morgen.
Lugt til denne appelsin… Her.
Lugt.
Naboerne plejede at hjælpe.
Men efter de tog Carlos… og dræbte ham,
vendte de mig ryggen.
De tager de få ting, jeg har.
-Hvem gør det? -Tyve.
De kommer, mens jeg sover.
Jeg hører dem tage ting.
Jeg tør ikke forlade mit soveværelse.
Bare rolig. Vi ordner låsen,
så ingen kan komme ind.
-Og vi laver noget at spise til dig. Okay? -Kom tættere på.
Kom.
Jeg ved, du er Julia.
Du har Julias næse.
Julias læber.
Du dufter af hende.
Vi ser meget ens ud, men…
Jeg er Sara.
Okay.
Jeg har jo sagt det.
Vi låser dørene, når vi holder status.
-Jeg så en med en pistol. -Nej, Begoña.
-Pas på! Okay! -Rør jer ikke. Hold hænderne oppe.
I ødelægger alt!
Lad os gøre vores arbejde, eller I kommer med.
-Dig… Flyt poserne. -Mig?
Vent.
Hvad er det?
-Kaffe. -Hvor kommer det fra?
De kom med tre poser i går. Det er helt lovligt.
Så må du have en kvittering, en leveringsbrev,
-en tilladelse, et certifikat. -Beklager. Det har jeg ikke.
Jeg har ikke de papirer.
Så må jeg konfiskere dem.
-Tag poserne. Kom så. -Et øjeblik.
Vil I ikke lede mere?
Belærer du mig om mit arbejde?
Der er ingen her. Tag kaffen, æsken og poserne med.
Godt, der ikke er nogen her.
Jeg gjorde det for dit eget bedste, for at beskytte dig.
-Klar? -Ja.
Lad os se, hvem der vinder.
Hvor bor du?
-På den anden side af muren. -Hvordan er det? Skræmmende?
Ikke for mig.
Er du fattig?
Det tror jeg.
Børnene er glade, sunde og raske.
Vi skifter mellem prøver og indsprøjtninger.
Jeg venter på instruktioner.
VI ses, søster.
Er du okay?
For helvede, de smadrede stedet. Vi giver dig en hånd.
Bare rolig. Vi samler det op.
Der er fri bane.
Emilia...
...jeg er ked af, at vi ses sådan her.
Jeg begik en fejl.
Men…
Hold det ikke imod mig.
Jeg skal prøve.
Det hele er glemt.
Kom tilbage.
Vi har brug for dig mere end nogensinde.
Ikke nu, Jorge. Vi taler senere.
Okay…
-Okay… Hun har fået et bad. -Suppen er klar.
Vi må af sted. Rosa vil grille os med spørgsmål.
Jeg henter hendes medicin. Så går vi.
-Nu? -Ja, nu.
-Hun har astma og skal bruge en inhalator. -Okay… Julia.
-En ting… -Ja?
Hør her…
Undskyld, jeg ikke ville komme.
Jeg er egoistisk.
Jeg skal nok hjælpe hende, når du vil. Okay?
Tak.
Jeg så den gamle dame først. Alt her er mit, okay?
-Tag det roligt. -Forsvind!
Find et andet sted.
Nu vi er ved det, så giv mig dine sko. Nu!
Jeg er ikke død.
Men det er jeg snart. Jeg ville se min mor en sidste gang.
Var du inde i vores hus i aftes?
Undskyld, jeg skræmte jer. Jeg måtte gøre noget for hende.
Jeg har en familie. Det, jeg stjæler, er til mine børn.
-Lad være. -Kom nu.
Op med dig.
Hvis du kommer herind igen, så blæser jeg din hjerne ud.
Okay.
Ud!
Hugo, hvad var det for en larm?
-Hun må ikke vide det. -Nej.
Stol på mig… Hende og Julia må ikke vide det.
Okay?
Piedad, bare rolig. Jeg tabte nogle gryder.
Jeg har samlet det op.
Jeg har lavet hvidløgssuppe til dig. Den burde holde et par dage.
Min søn havde ret.
Han sagde altid, at der stadig er gode mennesker, der vil hjælpe.
Jeg savner ham så meget.
Hør her, Piedad.
Jeg ordner din lås, så ingen kan komme ind.
Når Sara kommer tilbage, lader vi dig hvile dig.
Tak.
Du var i modstandsbevægelsen med ham, ikke?
-Kæmpede du mod regimet? -Det lyder flottere, end det var.
-Hvordan var det? -Det var hårdt… meget hårdt.
Jeg mistede mange venner… i de år.
Var det derfor, du stoppede?
Jeg stoppede for mine døtre.
En kammerat fandt... hele hans familie død, da han kom hjem.
Jeg blev bange.
Røvhuller.
Har Iris og hendes far ret?
Hvad mener du?
Ministeren, Emilia.
Måske forrådte han os… Nogen må have talt om lastbilen.
Jeg ved det ikke.
-Daniela! -Ja?
Der var du.
Ja… Jeg stjæler nogle af mors øreringe.
Den lyserøde kjole...
...klæder dig godt.
Jeg hader de middage, især på en dag som i dag.
Ja.
Jeg ved, du gør det for hende. Tak.
Jeg har nogle gode nyheder.
Hør her.
Babyen.
Han overlevede.
Han er på hospitalet, men han er ikke i fare.
Når han kommer sig, finder vi en god adoptivfamilie.
Det sørger jeg personligt for.
Med dig...
...hvis du vil.
Det glæder mig.
Okay?
Jeg gjorde alt for ham.
Du behandler mig som en fjollet 10-årig.
Jeg er glad for, at babyen er i live.
Han får et lorteliv, men i det mindste lever han.
I modsætning til de ti andre, der døde i bilen,
dræbt af dem, vi spiser middag med.
Kan du lide rotter, Carlos?
Folk hader dem. Jeg synes, de er...
...fascinerende dyr.
Mange har prøvet at udrydde dem gennem historien.
Men det kan man ikke.
De overlever altid.
Desuden...
...er der altid en inden for en radius af 20 meter.
Vidste du det?
Sagen er, at folk ikke ser dem.
Og det er det... du skal gøre for os.
Du skal være en rotte.
Men noget bekymrer mig.
Jeg kan ikke lide, at du bad Julia besøge din mor.
Hvorfor?
-Jeg ville ikke lade hende dø. -Jaså.
Alle ville gøre det for deres mor.
Sagen er, at vi kan tage os af hende.
Den mand stjal fra din mor, ikke?
Ham skal du ikke bekymre dig om længere.
Nej!
Kom nu! Nej.
Ser du?
Når jeg siger, vi passer på din mor, så mener jeg det.
Du...
...må opføre dig som en god rotte.
Så sørger vi for, hun har alt, hvad hun har brug for.
Okay?
-Du får æren. -Selvfølgelig.
Slå ikke udenrigsministeren ihjel.
-Kun fordi du beder mig om det... -Forsigtig!
-Du ved, dit ønske er min lov i dag. -Mit første ønske er...
Jeg vil gerne sige et par ord.
Min elskede.
Jeg er så henrykt!
Det er ikke almindeligt for os at have... sådan en forsamling i vores hjem…
...med så mange vigtige mennesker.
I ved ikke, hvor taknemmelig jeg er. Det er en stor...
...ære for mig.
Vores børns gudfar, udenrigsministeren,
direktøren for bæredygtig udvikling,
vores chefmajor,
formanden for det juridiske råd.
-Og… -Tak, Sara.
Vores præsident ikke kunne komme af personlige årsager.
Men han ringede og...
Ikke mere, tak.
Tak.
For mig er denne nye stilling...
...et stort ansvar og pligt.
Jeg får nok mindre tid til min familie.
Men jeg accepterede det kun,
fordi en ny epoke ligger foran os.
Endelig har vi en vaccine mod noravirussen.
-Bravo! -Bravo!
Mine venner… Lad os ikke forhaste os.
Vi vandt slaget, ikke krigen.
Vi har en vaccine, men den er ikke stabil endnu.
Det er svær at opbevare, og vi kan kun lave små doser.
Det er et lille skridt...
...men et stort håb for fremtiden.
En skål for udryddelsen af virussen!
Fremtiden er vores.
-Vil du have mere? -Sergio, spis din bøf.
Hvis Marta vil have noget, kan hun spørge.
Nej. Jeg er okay.
-Kom med de tomme flasker. -Det var dejligt.
Tak.
Du er så høflig. Hvem lærte dig manerer?
Min mor… Hun var lærer.
Det er hun. Selvom hun ikke underviser, er hun stadig lærer.
Hun skammer sig, for hendes mor er tjener.
-Jeg skammer mig ikke. -Tag denne bakke.
-Ja, frue. -Kan du lide banan?
Ja.
Hun kan bedre lide is.
Kan vi få is til dessert?
Nej, I får banan i dag.
Du spillede godt, men du kan ikke narre mig.
-Hvad er der galt? -Hvor fanden skal jeg begynde?
-For pokker, Álvaro. Er Laura okay? -Ja, Luis, det er ikke det.
-Sig frem. -De kommer efter mig, efter dig,
os alle.
De får fat på dig.
Det lyder som en sang.
Hvor meget har du drukket?
De har udelukket os.
Der er en skjult dagsorden.
Der er noget, de ikke siger, fordi de ved, vi ville modsætte os.
-En dagsorden? -Demografisk omstrukturering,
eller hvad det nu er.
Da der ikke er ressourcer nok til os alle.
De vil dræbe mange mennesker, Luis.
De pakker det anderledes ind, men de vil dræbe folk.
-Álvaro, hører du dig selv... -Det kommer oppefra.
Det er internationalt. Derfor ved jeg det.
-Vi har ikke tid. Jeg har brug for dig! -Tag det roligt.
Hvad har du brug for?
-Nogen her vil få succes med det. -Jeg ved bare ikke hvem.
Jeg har brug for din hjælp.
En ambitiøs person, tæt på præsidenten.
En teknisk position.
Jeg kan ikke lide det, du antyder.
-Okay. Hør her... -Álvaro, denne samtale slutter her.
Jeg er for gammel til at miste den eneste ven, jeg har.
Kom.
Lad os få noget luft.
Ud! Er du skør?
Du er simpelthen uimodståelig i dag.
-Du har drukket for meget. -Ja, for at fejre din sejr.
Nej.
Major, forlad mit værelse omgående.
Nej.
Hey! Hvad laver…
Luis, hvis der sker mig noget, skal du straks ringe...
Hvad kan der ske med dig?
Hvis der sker mig noget, skal du tage til dette sted.
-Hvad er det? -Lov mig det.
-Det lover jeg. -Du skal sværge.
-Jeg sværger. Sov rusen ud. -Du er min bedste ven.
Du er for sej, og vi er omgivet af røvhuller.
Jeg har fået for meget at drikke.
Farvel.
-Vi ses snart, okay? -Selvfølgelig.
-Farvel, Álvaro. -Undskyld.
Få noget hvile.
-Godnat. -Pas på dig selv.
Farvel.
-Farvel. -Tag dig af ham.
Jeg prøver.
Vi kommer om lidt, skat.
Hej, Marta.
Marta, skat.
-De sover. -Ja.
Marta, skat, vågn op.
-Saml hende op. -Okay. Kom så, Marta. Vi går nu.
De sover så sødt.
Vækker I hende nu? Det er koldt udenfor.
-Hun kan sove her. -Nej tak.
-Vi vil ikke forstyrre. -Der er plads til jer.
-Seriøst. -Hun er så fredfyldt.
I kan gå. I morgen, når de vågner, kan I lave dejlig morgenmad.
Så kan de lege i haven.
Hun kom godt ud af det med Sergio. Hun er her, når I kommer tilbage.
-Hvad laver vi her? -Det får du at se.
Men…
Er det en overraskelse?
-Kom nu. -Hugo.
Okay.
-Denne vej. -Du godeste!
Jeg har ikke set denne del af byen så længe.
-Virkelig? -Ja.
Det lyder rigtigt. De siger, det er et farligt område nu.
Det var det ikke før.
-Før… -Forsigtig.
Ja… Dengang var der masser af teenagere her.
Der var en kunstskole dernede. Vi havde festivaler, koncerter og…
-Det var fantastisk, Hugo. -Kom så.
Er du okay?
Julia.
Ja, det er bare...
Jeg fik mit første kys her.
Okay.
Og…
Så mange minder.
Det vidste jeg ikke.
Hvorfor er vi her?
Hvad er det?
Hugo.
Carlos?
Er du i live?
Carlos!
-Min elskede. -Ingen må vide det.
Jeg kan ikke tro det.
Hvordan?
Hvordan? Hvorfor?
Tak ham.
-Mangler De noget? -Alt er okay.
Sergio havde bare brug for sin behandling. Undskyld, hvis jeg vækkede dig, Rosa.
Det er okay.
Den stakkel. Gør det ondt?
Det knuser mit hjerte at stikke børn.
Han mærker intet. Når han sover, kan intet vække ham.
-Tror De, det virker? Han ser så tynd ud. -Vi gør, hvad vi kan. Få noget søvn. Tak.
Drengen er heldig at have Dem.
-Skal jeg se til pigen? -Nej.
Hun sover trygt.
Bare rolig. Læg dig til at sove. Du fortjener det.
Okay, frue.
Sergio blev født med en sygdom, men fruen tager sig af ham.
Fruen?
Du ser bleg ud. Er du okay?
Hvordan skete det? Var han i bil?
Vi er her for dig, hvad du end har brug for.
Jeg har brug for retfærdighed.
Sikke en gudfar.
Det er en ære at lede denne plan. Tak, hr. præsident.
Álvaro har sendt mig. Er det din søn?
-Pas på hende. -Hvorfor farvel?
Hvis jeg ikke går, dør vi.
De griner af hans vittigheder, fordi han er den, han er.
Jeg har opdraget to døtre alene.
De tager min baby.
De tager deres blod.
Hun siger, at alle børn er i fare.
Det er min ven, Pedro.
-Ud! -Alt er i orden.
-Luk op! -Stop!
-Leg ikke med mig. -Tag det eller lad være.
Ingen er hævet over statens sikkerhed,
ikke engang en minister.
Álex!