‎NETFLIX PREZINTĂ
‎Ce e cu tine?
‎Poliția și armata ‎câștigă putere pe zi ce trece.
‎Le dăm putere, ca să ne protejeze.
‎Când vor veni după noi, ‎cine ne va proteja de ei?
‎Cine te-a înțepat așa?
‎În acel centru medical ‎ne-au spus că suntem specimene unice.
‎O trezești la ora asta? Poate dormi aici.
‎Emilia, a trecut ceva timp.
‎Întoarce-te! Avem nevoie de tine ‎mai mult ca niciodată.
‎Nu acum, Jorge.
‎Ai fost în Rezistență cu tipul ăla, nu?
‎Sună mai frumos decât era. ‎Am pierdut mulți prieteni.
‎- De asta ai renunțat? ‎- Am renunțat pentru fiicele mele.
‎Dacă lucrezi pentru mine, ‎le las să trăiască.
‎Vreau să devii un șobolan.
‎- Trăiești? ‎- Să nu afle nimeni, bine?
‎Alternăm recoltările cu injecțiile.
‎Așteptăm instrucțiuni în curând. ‎Te pup, surioară.
‎Noua directoare de Epidemiologie!
‎Se va ocupa de lupta împotriva ‎noravirusului de pe toate fronturile.
‎Vin după mine, ‎după tine, după noi toți.
‎Vor să ucidă mulți oameni, Luis.
‎Restructurări demografice.
‎Cineva va reuși s-o ducă la capăt aici.
‎Nu-mi place ce insinuezi.
‎Sunt prea bătrân ‎să-mi pierd singurul prieten.
‎Îmi ești cel mai bun prieten. ‎Suntem înconjurați de nemernici.
‎Da?
‎Da.
‎Domnule!
‎Ce e?
‎Mamă?
‎Da.
‎Ce e?
‎Nu! Nu-mi vine să cred!
‎Ce era? Știți?
‎Da.
‎Conducea el?
‎I-ați spus președintelui?
‎Bine.
‎A MURIT MINISTRUL MAIZTEGUI
‎FĂRĂ FRICĂ
‎CONSTRUIND VIITORUL
‎AMINTEȘTE-ȚI PLOAIA
‎RÂZI DE EI
‎PE PERETE, AMINTIREA
‎DREPTURILE TREBUIE CÂȘTIGATE
‎Pentru siguranța dvs, ‎restricțiile de circulație se ridică acum.
‎Puteți circula liber.
‎Nu uitați ‎să aveți actul de identitate mereu la dvs.
‎Iubirea mea.
‎Viața mea.
‎Nu vreau.
‎Nu înțeleg. ‎De ce trebuie să ne spunem adio?
‎Te iubesc.
‎Te voi iubi mereu.
‎Ești iubirea vieții mele.
‎Nimic nu se compară cu tine… ‎te iubesc mai mult decât orice.
‎Dar nu ne mai putem vedea.
‎Nu se poate.
‎Nu putem.
‎Te rog, nu mă părăsi.
‎Te rog.
‎Carlos.
‎Carlos, nu pleca, te rog.
‎Te rog.
‎Dacă nu plec, vom muri amândoi.
‎PROBLEME DE FAMILIE
‎De ce?
‎Ce se întâmplă? Nu înțeleg.
‎Carlos, în ce te-ai băgat?
‎Spune-mi. Ce e?
‎Ce s-a întâmplat?
‎Nu contează.
‎Uită-mă.
‎Potrivit surselor guvernului,
‎accidentul fatal a avut loc ‎în dimineața asta.
‎Când au sosit paramedicii,
‎n-au putut decât să confirme decesul.
‎Ministrul Afacerilor Externe a fost...
‎- Stop! ‎- Scuze, soțul e...
‎Nu te mișca.
‎Înaintează.
‎Pregătiți-vă actele, vă rog.
‎Mă scuzați.
‎- Scuze. ‎- Haideți!
‎- Mă scuzați. ‎- Mișcați-vă!
‎- Ai grijă. ‎- Soțul meu…
‎- Soțul meu e acolo. ‎- La rând!
‎- Nu tăia în față! ‎- N-o lăsa.
‎- Ușurel! ‎- E soția mea. Trebuie să trecem împreună.
‎- Bine. ‎- Repede.
‎- Următorul. ‎- Mulțumesc!
‎Scuze.
‎- Scuze, soțul meu e acolo. ‎- Poftim!
‎- Scuze că am întârziat. ‎- E infectat!
‎La o parte!
‎- Ai grijă! ‎- Aici!
‎La o parte! Haide!
‎- Ieși din rând! Mișcă! ‎- Câți sunt?
‎- La dreapta! ‎- Următorul.
‎Ești bine?
‎Da.
‎- Ai auzit? ‎- Ce?
‎Ce s-a întâmplat?
‎Mulțumesc!
‎Când au sosit paramedicii, ‎n-au putut decât să confirme decesul.
‎Ministrul Afacerilor Externe ‎a fost iubit și respectat...
‎- A fost la cină aseară. ‎- El și soția lui.
‎Fir-ar să fie!
‎Cred că e un vacarm acolo.
‎Și am lăsat-o pe Marta la ei.
‎Nu ține în tine, Laura. ‎Plângi cât ai nevoie.
‎Biata de tine!
‎Îți suntem alături.
‎- Întotdeauna. ‎- Bine, aștept!
‎Da, Luis e terminat.
‎- Cine e cu tine? ‎- Alo?
‎- Cine? ‎- Alo?
‎- Nu te aud. ‎- Vreau să-l văd pe imediat pe președinte.
‎- Carmen? Da, sora ta. ‎- Nu!
‎- Ajungem în curând. ‎- Taci și ascultă!
‎Ce?
‎- Nu. ‎- Sigur că te vor lăsa să-i vezi corpul.
‎Luis se ocupă de asta.
‎- Bine. ‎- Dă-i-l tatălui tău. Hai...
‎Stop! Taci!
‎Ascultă-mă! ‎Trebuie să vorbesc cu președintele.
‎Nu, Diego. ‎Ești un bun secretar de stat, dar nu.
‎Nu poți rezolva problema.
‎O văduvă așteaptă ‎trupul neînsuflețit al soțului ei.
‎- Ce dracu' faceți? ‎- Bine.
‎Vreau un răspuns imediat!
‎Bine, aștept două minute.
‎- Ce e? ‎- Un sedativ.
‎N-am nevoie.
‎Luis, iubitule, te va ajuta. ‎Lasă-l pe masă.
‎- Scuze, Laura. ‎- Nu îl lua dacă nu vrei.
‎Fata mea scumpă și dragă.
‎Ce naș ai avut!
‎Pentru el, erai...
‎Erai…
‎Am fost...
‎ca o fiică.
‎Mereu spunea asta.
‎Da.
‎- Bună! ‎- Cea mai mare coroană pe care o ai.
‎Mă sună într-o oră? ‎Bine, dar nu mai târziu.
‎Da.
‎Da. Daniela!
‎A luat sedativul? Și unde e fratele tău?
‎Nu știu, mamă.
‎Scuze, crini albi.
‎Vreau și o poză, vă rog.
‎Da.
‎Mulțumesc!
‎Să mergem.
‎Bună!
‎- Ați întârziat. ‎- Da, scuze.
‎Ne cerem scuze.
‎Marta?
‎- S-a trezit? ‎- Nu.
‎E încă sub cearșaf, la fel și Sergio.
‎Trăiește ca o prințesă.
‎Du-te și schimbă-te! ‎Domnul are nevoie de mașină.
‎Sigur.
‎- Rosa, să trezesc copiii? ‎- Du-le micul dejun în pat.
‎Sergio are nevoie de o masă consistentă, ‎fructe și ceva dulce.
‎- Poate avea glicemia scăzută. ‎- Da?
‎De ce?
‎Sergio s-a născut cu o boală,
‎dar doamna îl tratează.
‎Doamna?
‎Dacă vrea să-ți spună despre asta… ‎o va face.
‎- Du-te să te schimbi. ‎- Da.
‎Există un plan secret.
‎Restructurare demografică, ‎cred că va fi numit.
‎Dacă mi se întâmplă ceva, ‎vreau să mergi în locul ăsta.
‎Dar de ce?
‎- Promite-mi! ‎- Promit. Hai!
‎Doamne... ce dezastru!
‎Azi am prima întâlnire ca directoare, ‎dar nu vreau s-o las pe Laura singură.
‎Nu suntem așa apropiate ‎ca tine și Álvaro, dar…
‎Mă simt prost.
‎Iubitule?
‎- Anulez întâlnirea. ‎- Nu, nu-i nevoie. Nu-ți face griji.
‎Trebuie să rezolv ceva, ‎apoi mă duc eu să stau cu ea.
‎- Serios? ‎- Da, tu...
‎du-te la întâlnire.
‎Mulțumesc, dragă!
‎Bună dimineața!
‎Uită-te la tine!
‎Ce mai faci, scumpo? Ai dormit bine?
‎- E târzior. Ridică-te! ‎- Doar că Sergio…
‎Ce-i cu Sergio?
‎E foarte adormit.
‎Și…
‎Celălalt prieten al meu, Felipe, ‎era așa.
‎Vezi, se trezește Somnorilă.
‎E timpul să ne trezim!
‎Ridică-te!
‎V-am adus un mic dejun minunat. ‎Cui îi plac clătitele?
‎- Mie! ‎- Mie!
‎Astea sunt pentru tine.
‎'Neața, Manuela!
‎Bună dimineața!
‎Domnișorule Iván.
‎Domnișorule?
‎Spune-mi „domnule”, ‎cum îi spui tatălui meu.
‎Sunt mai tânăr decât tine, ‎dar tot trebuie să-mi arăți respect.
‎Cum doriți, dle.
‎Acum fă-mi micul dejun.
‎Mor de foame!
‎- Îți pregătesc eu ceva. ‎- Nu, ești ocupată.
‎Vreau s-o faci tu.
‎Trebuie să-l ajut pe tatăl tău.
‎Am zis eu că îmi poți vorbi așa?
‎Fă un duș… A murit prietenul tatălui tău. ‎Dacă te vede așa, te omoară.
‎Te înșeli.
‎Tatăl meu nu are prieteni.
‎Toți râd de glumele lui ‎fiindcă e ministru.
‎Altfel, nimeni nu l-ar suporta.
‎Nici măcar familia lui.
‎- Plecăm. ‎- Desigur, domnule.
‎Nu mai suport!
‎Gata… Știi că ai întrecut măsura!
‎Nu-mi pasă! E un nenorocit!
‎Mă voi răzbuna într-o zi. Jur.
‎Iván, te înșeli. Te iubește. ‎Doar că așteaptă...
‎Ce anume?
‎Ce aștept și eu. Nu înțelegi?
‎Să te maturizezi dracului odată!
‎Domnule.
‎- Domnule. ‎- Ce?
‎Îmi pare rău pentru moartea ministrului.
‎Știu că erați prieteni apropiați.
‎Acum 25 de ani,
‎fratele meu mai mic s-a îmbolnăvit.
‎Am stat cu el la spital o lună.
‎Știi cine mi-a fost alături tot timpul?
‎- Nu, domnule. ‎- Álvaro.
‎A stat în sala de așteptare.
‎S-a urnit ‎doar după ce mi-a murit fratele.
‎A stat 30 de zile... și 30 de nopți.
‎Nu există mulți oameni ca el.
‎Și când găsești unul, ‎trebuie să-l ții aproape.
‎E oribil să pierzi pe cineva ‎de care ai nevoie.
‎Totul se schimbă.
‎Ești atât de tânăr!
‎Nu știi cum e.
‎Aveți dreptate. Nu știu.
‎Da.
‎Nu mai spune!
‎Exagerezi!
‎- Mamă? ‎- M-ai speriat!
‎Te sun mai târziu.
‎- Cine era? ‎- Nu e treaba ta.
‎Nu fi nepoliticoasă, Daniela. ‎Ajută-mă cu rochia. Am întârziat.
‎Te îmbraci în ținuta asta?
‎Nu-ți place. Arată rău?
‎Nu pare potrivită pentru o înmormântare.
‎Am o întâlnire mai întâi.
‎Te duci azi la lucru?
‎N-am de ales, dragă.
‎N-ar trebui să ieși.
‎- Poate ar trebui... ‎- Ce?
‎Să stai cu tata. ‎Și-a pierdut cel mai bun prieten.
‎- Intră. ‎- Mă scuzați.
‎Doamnă, Rai vă așteaptă. Mașina e gata.
‎Vin.
‎Daniela,
‎nu încerca să-mi dai sfaturi.
‎E prea tânără și neexperimentată.
‎Eu am construit familia asta.
‎Familia mea înseamnă totul pentru mine.
‎Nu uita asta.
‎Păstrează-ți poziția. ‎Trebuie să identifici ținta.
‎Durează doar un minut.
‎Vin imediat, Laura. Să-ți aduc ceva?
‎Bine.
‎Bine, ajung imediat.
‎- Ce e? ‎- Vin și eu.
‎Pentru siguranța dvs.
‎Bine.
‎Am ajuns.
‎Cine e?
‎Álvaro m-a trimis.
‎M-a rugat să vin.
‎Bună!
‎Intră. Nu am mult timp.
‎Numele meu e Luis.
‎Știu cine ești.
‎Scuze. Nu mă așteptam la asta.
‎E în regulă.
‎Scuză-mi întrebarea,
‎ăsta e copilul lui?
‎Credeam că…
‎Nu contează.
‎- Cum te cheamă? ‎- Clara.
‎Clara.
‎Álvaro a vorbit cu mine aseară.
‎- Da? ‎- Da.
‎Mi-a zis să vin aici dacă pățește ceva.
‎Altceva n-a mai zis?
‎Nu.
‎Asta a fost tot.
‎De ce?
‎Nu contează.
‎- Ai nevoie de ceva? ‎- Nu, sunt bine.
‎Tocmai plecam.
‎Mă așteaptă o prietenă. ‎Voi sta la ea câteva zile.
‎E în regulă.
‎Liniștește-te.
‎Plec acum,
‎dar mă întorc mai târziu, ‎ca să vorbim calm, da?
‎Bine.
‎Clara.
‎Álvaro a fost cel mai bun prieten al meu.
‎Poți avea încredere în mine.
‎Mă așteaptă familia.
‎Nu știu de ce e atât de speriată.
‎Stai cu ea. Fă ce te roagă.
‎Du-o unde vrea. Nu pleca de lângă ea.
‎- Bine? ‎- Sigur, dle.
‎Bine.
‎Ocupă-te ea.
‎O să mă omori?
‎Ce?
‎Stai liniștită.
‎Nu ți-aș putea face rău, bine?
‎Bună, micuților!
‎- Bună! ‎- Ați mâncat totul!
‎- A fost delicios. ‎- Da?
‎- Da. ‎- Mă bucur mult.
‎- Vreți să mergem în parc? ‎- Cum zice ea.
‎- Deci? ‎- Putem rămâne aici?
‎Sunt foarte obosită.
‎Ești obosită?
‎Ești bolnavă? Ia să văd.
‎Vino aici, dragă.
‎Ești palidă. Te simți bine?
‎Vreau și eu să rămânem.
‎Ne putem uita la un film.
‎Ce pereche de puturoși!
‎Rămânem acasă, atunci. ‎Dar spălați-vă pe dinți mai întâi.
‎Să mergem.
‎Haide!
‎Copii, v-ați tăiat?
‎Clara, ești bine? ‎Putem pleca oricând vrei.
‎Clara?
‎Ce naiba!
‎La naiba!
‎Nu-ți face griji.
‎- Te duc la spital. ‎- Nu.
‎- Nu la spital. ‎- Trebuie să plecăm. Sângerezi mult.
‎- Ai nevoie de un medic. ‎- Nu la spital.
‎La naiba!
‎VOM TRĂI ÎN PACE ȘI PROSPERITATE
‎Sunt amândoi cu ea?
‎Nu, ministrul a plecat mai demult.
‎Șoferul și fata sunt în mișcare.
‎Da?
‎Emilia, am nevoie de ajutorul tău.
‎Ce s-a întâmplat?
‎Bine, hai.
‎Hai!
‎Ce e?
‎Cum se simte?
‎S-a oprit hemoragia.
‎Poate pierde sarcina, ‎având în vedere circumstanțele.
‎Copilul meu.
‎Copilul meu?
‎- Copilul tău. ‎- Copilul meu?
‎- Copilul tău e bine. ‎- Bebelușul?
‎Și tu ești bine.
‎Te vei face bine. Liniștește-te.
‎Liniște-te.
‎Totul e...
‎Totul e vina mea.
‎Eu nu voiam un copil. Bietul de el!
‎Dar acum vrei, nu?
‎Concentrează-te doar pe asta.
‎Nu te teme. ‎Am crescut singură două fete.
‎Ești mai puternică decât...
‎Nu e vorba de asta.
‎Îmi vor lua copilul.
‎Nimeni nu va face asta.
‎Sunteți oameni foarte drăguți, ‎dar nu știți nimic.
‎Cine e fetița aia?
‎Fiica ta?
‎Da.
‎- Vor veni după ea. ‎- Nu, ce tot spui?
‎Vor veni s-o ia.
‎- Vin după copiii noștri. ‎- Nu…
‎- Vin să ne ia copiii. ‎- Nu... Calmează-te.
‎O să ni-i ia din școli, de pe străzi, ‎din case,
‎din parcuri, ‎iar locurile de joacă vor fi goale.
‎Au nevoie de sângele lor.
‎Au nevoie de sângele copiilor noștri.
‎- Îmi vor lua copilul. ‎- Calmează-te! Nimeni nu va face asta!
‎- O să-mi ia copilul! ‎- Spune-i lui Luis!
‎- O să mi-l ia! ‎- Adu-mi un prosop umed! Îi crește febra.
‎- Mă întorc repede. ‎- Calmează-te. Ești aici, dragă.
‎- Bună ziua! Bun venit, dnă! ‎- Bună ziua! Mulțumesc!
‎- Urmați-mă, vă rog. ‎- Sigur.
‎Vreți o cafea sau ceva de băut, dnă?
‎Nu, mulțumesc!
‎Va sosi imediat.
‎Îți place?
‎E o piatră din Valea celor căzuți.
‎Când l-au demolat, am păstrat o bucată.
‎Fără amintiri, ‎cauzele politice nu supraviețuiesc.
‎Trebuie să ne amintim ‎cât de glorioasă ne era țara
‎și că am putea pierde totul ‎dacă ne bazăm pe iluzii,
‎precum hiperdemocrația.
‎Datorită eforturilor dvs,
‎mai avem puțin ‎și vom redobândi demnitatea acestei țări.
‎Bun venit în echipă!
‎Intră, te rog.
‎Acesta e un raport detaliat
‎al beneficiilor și riscurilor asumate.
‎- Ceva despre care nu știu deja? ‎- Nu.
‎E soluția ‎pentru problemele noastre cele mai grave.
‎Înțeleg că e greu să luați o decizie.
‎DL. JACOBO MARTÍNEZ DE LOS RÍOS ‎PREȘEDINTELE NOII SPANII
‎Vreau să menționez...
‎că e o onoare, pentru mine, ‎să conduc acest plan.
‎Mulțumesc, dle președinte!
‎- Mai dorți ceva? ‎- Nu, mersi, Manuela! E în regulă.
‎Bea-l cât mai cald. Te va ajuta.
‎Știi ce doare cel mai tare?
‎N-am făcut copii.
‎Nu te gândi la asta acum.
‎Eu eram de vină, Luis.
‎Eu nu puteam face copii.
‎Nu mi-a spus niciodată.
‎Știu.
‎Așa era Álvaro.
‎De-aia l-am iubit atât.
‎Laura,
‎scuză-mă puțin.
‎Îmi pare rău, nașă.
‎- Da? ‎- Domnule…
‎Fata nu e bine.
‎A început să sângereze. Nu știam ‎ce să fac. Am dus-o la Emilia.
‎La Emilia?
‎Știm amândoi că e pe mâini bune. ‎De fapt, se simte mai bine,
‎doar că…
‎E foarte, foarte agitată.
‎Tot spune că o să-i fie luat copilul,
‎că toți copiii sunt în pericol.
‎Bine. Așteaptă-mă în mașină!
‎- Vin acum. ‎- Bine.
‎Laura, trebuie să ies puțin. Scuze.
‎Mă întorc imediat.
‎Nicio problemă.
‎- Viața nu se oprește pentru nimeni. ‎- Ba da.
‎Doar că e o chestiune urgentă.
‎Suntem aici pentru orice dorești.
‎Știi ce-mi doresc?
‎Să se facă dreptate, Luis.
‎Vreau o înmormântare de stat ‎și să vină toți, chiar și președintele.
‎Iar discursurile trebuie să fie demne ‎de soțul meu,
‎un om loial țării și familiei sale.
‎Mișcă-te!
‎NIMIC NU NE VA OPRI DIN A CUCERI VIITORUL
‎A fost aprobat. Îți dai seama?
‎Asta va schimba totul. Va schimba lumea.
‎Stă în mâinile mele.
‎Pentru Planul Omega
‎și singura persoană care-l poate realiza.
‎Nu credeam ‎că va lua decizia așa de repede.
‎Dar e atât de lucid...
‎curajos și…
‎Să-l fi văzut, Enrique! ‎Are așa o prezență, o autoritate morală.
‎Ce plăcere a fost să vorbesc cu el!
‎Mă faci gelos.
‎Lasă, dacă e bine pentru mine ‎e bine pentru tine.
‎În plus,
‎președintele nu-mi poate da
‎ce-mi dai tu.
‎Ce anume?
‎Ghicește.
‎Pasiune?
‎Sex?
‎Nici asta.
‎- Nu? ‎- Nu.
‎- Nu? ‎- Ce faci?
‎N-o să intre nimeni.
‎- Ar plăti cu viața. ‎- Asta e.
‎Ceva ce doar tu-mi poți da.
‎Siguranța că poți ucide pentru mine.
‎Alma.
‎Știi ce simt pentru tine, nu?
‎Ești importantă pentru mine.
‎Nu te juca cu mine.
‎Nu mă joc.
‎Dar sunt măritată. ‎Ți-am spus de la început.
‎Asta nu se va schimba.
‎- Nu? ‎- Nu.
‎Accepți sau nu.
‎Următorul!
‎- Stai! ‎- Dnă ofițer, azi dacă se poate.
‎Pentru sănătatea dvs, nu beți apă ‎din fântâni necertificate.
‎Următorul! Stai!
‎...și arătați-le forțelor de ordine.
‎Continuă. Următorul!
‎Am lista aici. Spun doar că...
‎n-am fost anunțată că vine cineva.
‎- Următorul! ‎- Să vedem…
‎Ascultă, 3C e goală până diseară.
‎Poți să stai cu ochii pe ei de acolo.
‎Ia să vedem...
‎Etajul doi…
‎Etajul trei.
‎Cum se simte?
‎E speriată de moarte.
‎Poate o poți calma, Luis. ‎Mă tem că va pierde copilul.
‎Álex… Du-te la magazin. ‎În dulapul din spate e un sul de tifon.
‎Haide. Du-te!
‎- Voi vrea bacșiș în curând. ‎- Du-te!
‎Cum te simți?
‎- Trebuie să plec. ‎- Asta nu se va întâmpla.
‎E ca la spital. ‎Emilia trebuie să te externeze.
‎- Doar atunci te ducem acasă. ‎- Nu.
‎Trebuie să plec din țară.
‎Dacă nu, vor lua copilul.
‎- Trebuie să fug. ‎- Clara…
‎Copiii nu sunt în pericol, ‎mai ales al tău.
‎Copilul ăsta mi-e ca un fiu.
‎Nu va duce lipsă de nimic. Nici tu.
‎Álvaro mi-era ca un frate.
‎Atunci, ți-au ucis fratele.
‎L-au ucis și era de-al vostru.
‎- Ei l-au ucis. ‎- Calmează-te. Delirezi.
‎Nu delirezi
‎Luis, Álvaro ți-a spus. Nu l-ai crezut. ‎Și uite.
‎Nu l-ai crezut. Trebuie să plecăm.
‎Te rog, Luis.
‎Te rog, Álvaro te-a avertizat.
‎Nu m-ai ascultat. E mort din cauza ta!
‎E în regulă, dle.
‎- Te rog, nu sunt nebună! ‎- Calmează-te.
‎- Nu mă tratați ca pe o nebună! ‎- Relaxează-te.
‎- Îmi vor lua copilul. ‎- Nimeni nu va face asta.
‎Trebuie să plec.
‎- Îmi vor lua copilul. ‎- Tu o crezi, nu?
‎În casa asta, știm foarte bine ‎de ce e în stare guvernul, Luis.
‎Emilia, au trecut 20 de ani.
‎- Iar Ramón era… ‎- Ce era?
‎L-au văzut ca pe un dușman.
‎Și Álvaro ce începuse să devină?
‎Ce ai putea deveni tu?
‎Ești sigur?
‎Da… Tocmai a intrat în casă. ‎Nu știm cât va sta acolo.
‎Am întrerupt operațiunea ‎ca să vorbim cu dvs.
‎Putem urmări fata până pleacă. ‎Nu cred că va sta mult.
‎Continuați.
‎Cu tot respectul, dle comandant… ‎Cred că ar trebui să așteptăm
‎până pleacă din casă.
‎Am spus să continuați.
‎Nu m-ai auzit?
‎Ba da.
‎Nimeni nu e mai presus ‎de siguranța statului.
‎nici măcar un ministru.
‎Cum doriți, dle comandant.
‎La naiba!
‎- Emilia! Un lunetist! ‎- Ce?
‎Un lunetist! La pământ!
‎Álex!
‎Álex, ascunde-te!
‎Vino!
‎Nu mișca!
‎Dle ministru, rămâneți culcat!
‎Nu mișca!
‎- Ești bine? ‎- Suntem bine.
‎Ținta e doborâtă?
‎N-am culoar.
‎M-au văzut.
‎Emilia...
‎poftim.
‎Sună-ți oamenii.
‎S-o scoatem pe fata asta de aici.
‎Ești bine?
‎Vom mărșălui azi, ca un popor unit
‎Reconstruind această națiune mare
‎Și orice greutăți am înfrunta pe drum ‎
‎Două dungi…
‎Bună, copii!
‎...vor sta mereu...
‎Ce faceți?
‎Ne uităm la un film.
‎Numele patriei noastre va răsuna din nou
‎Ce e ăsta?
‎Preferatul mătușii mele.
‎...adevărata sa splendoare
‎Pentru că istoria…
‎E și prietenul meu, Pedro. Uite-l.
‎Ne oferă, acum, un loc sub soare...
‎Are urechi uriașe!
‎Eu cred că e foarte chipeș.
‎- Martei îi place de Pedro! ‎- Nu. Încetează!
‎- Ascultă, dragă... ‎- Sara.
‎- Mătușă... ‎- Marta.
‎Unde l-ai cunoscut pe Pedro?
‎Păi… când eram în centrul medical…
‎Jucați-vă în grădină. E frumos afară.
‎- Nu. ‎- Ați stat în casă toată ziua. Haide!
‎Haide, Sergio! Să mergem.
‎Cu mai multă glorie, ‎Dreptate și tenacitate
‎Strălucirea trecutului se va întoarce
‎Virtutea noastră a fost înainte de toate
‎Lunetistul doi, continuă misiunea.
‎INSTALAȚII
‎Confirmă poziția.
‎Lunetistul doi pe poziție.
‎Acopăr intrările și ieșirile din piață.
‎Haide. Nu te opri.
‎Să mergem.
‎Haide.
‎Stai în spatele meu. Să mergem.
‎Pleacă de lângă ea, idiotule!
‎- Ai grijă! ‎- Calmează-te!
‎Să mergem.
‎Hugo!
‎Iubirea mea!
‎- Scumpo! ‎- Tată!
‎Ce mai faci, iubito?
‎Să mergem.
‎Mergeți la plimbare. ‎Întoarceți-vă într-o oră.
‎- E totul în regulă? ‎- E în regulă.
‎Totul e în regulă.
‎Scumpo, mă întorc imediat.
‎Să mergem.
‎Ținta e doborâtă?
‎Negativ. N-am avut culoar liber. ‎Se îndreaptă spre tine într-o dubă neagră.
‎Numărul de înmatriculare: 2668
‎GBY.
‎Rahat!
‎Ce facem?
‎Înaintează încet.
‎Bine.
‎Toată lumea afară!
‎Cum dorești.
‎Totul e în ordine.
‎- Vorbești mult. ‎- Ce?
‎Ce? Deschide!
‎Deschide!
‎Tu, afară!
‎Căutați înăuntru.
‎Nu e nimeni aici, dle.
‎Vino aici.
‎Nu mișca!
‎Unde dracu 'e gravida?
‎- Bună seara, dle! ‎- Bună seara!
‎Trebuie să percheziționăm mașina. ‎Am primit ordine...
‎Ascultă, mă grăbesc.
‎Lăsați-mă să trec!
‎Dle, trebuie să percheziționez mașina.
‎Cum te cheamă?
‎- Poftim? ‎- Cum te numești?
‎Alberto.
‎Alberto și mai cum?
‎Gomez...
‎- Gómez Martínez, dle. ‎- Bine.
‎Știi cum mă cheamă pe mine?
‎Da, domnule.
‎Luis Covarrubias.
‎Știi de ce-mi știi numele? ‎Sunt ministrul Sănătății.
‎Dumneata ești un soldat
‎în subordinea mea.
‎Hai, lasă-mă să trec.
‎Ești bine?
‎Te va aștepta cineva acolo.
‎Îți vor găsi un adăpost temporar.
‎Mulțumesc!
‎Poți să te ridici. Nu mai există pericol.
‎Nu, stau bine aici. Pot să văd stelele.
‎Îmi pare foarte rău.
‎Álvaro îmi era prieten.
‎Singurul rămas.
‎Îmi pare rău că trebuie să fugi din țară,
‎o țară distrusă de teapa unora ca mine.
‎Vreau să știi ‎că sunt aici pentru orice ai nevoie.
‎Ție și copilului tău nu vă va lipsi nimic.
‎Mai presus de toate,
‎sper că te vei putea întoarce într-o zi
‎și că, atunci, ‎acesta va fi un loc mai bun.
‎Îți dau cuvântul meu,
‎că voi face orice
‎că fiul tău să crească ‎într-un loc care să se asemene puțin...
‎cu țara pe care am avut-o cândva
‎și pe care nu trebuia s-o pierdem.
‎Sergio? Ai venit!
‎- Ce grozav! ‎- Cine e copilul ăsta?
‎E nepotul ministrului.
‎Atunci să ai mare grijă de el.
‎- Nu. ‎- Vino aici!
‎- Du-te la adresa asta. ‎- E cineva acolo?
‎Nu știu. Dacă da, ucide-l, oricine ar fi.
‎Comandantul Enrique… A fost cu mama. ‎Să n-ai încredere în el.
‎Regret nespus accidentul prietenului dvs.
‎Cineva a încercat să mă împuște ieri. ‎Tot un accident?
‎- Poftim? ‎- Ce?
‎Unde e? Sergio!
‎Sergio!
‎Hei, tu!
‎Oprește-te!
‎Ai tot dreptul să păstrezi secrete, ‎dar nu-mi cere ceea ce tu nu-mi dai.
‎Nu ne-am terminat discuția.
‎- N-ar trebui să fii aici. E periculos. ‎- Am venit pentru nepoata mea.
‎Marta e în pericol.
‎- La o parte! ‎- Pune ăla jos.