A NETFLIX BEMUTATJA
Mi van veled?
A rendőrség és a hadsereg hatalma egyre nő.
Mi adunk nekik hatalmat, hogy megvédjenek minket.
De ha értünk jönnek majd, minket ki véd meg?
Létezik egy titkos terv.
Máshogy tálalják majd, de kiirtják az embereket.
Közülünk viszi véghez valaki. Szakmainak tűnő feladattal.
Nem tetszik ez a célozgatás.
Részvétem a miniszter halála miatt.
Tudom, hogy közeli barátok voltak.
Megtaláltuk a barátnődet, Juliát. Sarának adja ki magát.
Ha nekem dolgozol, életben maradnak.
Álvaro küldött. Az az ő gyermeke?
Azt hajtogatja, hogy minden gyermek veszélyben van.
Mi nagyon jól tudjuk, mire képes a kormány, Luis.
- Ramón ellenséggé vált. - És Álvaro?
Veled nem történhet meg?
Senki sem fontosabb az állam biztonságánál.
Még egy miniszter sem.
Miniszter úr, maradjon fekve!
- Ki szúrt meg? - Az orvosi központban
különleges alanyoknak hívtak minket.
Te az úrnő unokaöccsére, Sergióra fogsz vigyázni.
Sergio betegen született, de az úrnő kezeli.
Megteszek mindent,
hogy a fia olyan helyen nőhessen fel, amilyen ez az ország volt.
Amilyennek lennie kéne.
MADRID, 25 ÉVVEL KORÁBBAN
Megmondtam, Álvaro. Megmondtam, vagy sem? A pokolba, mégis mit képzeltél?
Egy éven belül kiszárad, ezért nem fogtunk semmit.
Minden hal elment.
Persze. Fontosabb a víztározó kiszáradása, mint a gyerekem születése.
Egy hónappal későbbre vártátok.
Gyorsan, pakolj be, és zárd le a csomagtartót!
- Luis! - Mi az?
- Hogyhogy „mi”? Óvatosan! - Mi?
Ha meghalsz, nekem kell felnevelni a gyereked.
Igen, persze.
Viszont előléptetnének a kormányban.
Ne, Álvaro, fogd be, jó? Ideges vagyok, érted?
Hallgass ide! Időben odaérsz, nyugi.
Minden rendben lesz. Remek apa leszel.
Aha, és ezt te honnan tudod?
Hisz engem is felneveltél.
Apámként szeretlek téged.
Ugyan! Tíz perc múlva a karodban lesz a gyermeked.
- Ezt figyeld! - Ne, ehhez nincs kedvem.
- Bízz bennem! - Jaj, Álvaro!
Ez a dal mindig erre a napra fog emlékeztetni.
Álvaro!
Álvaro?
„Bár többé már nincs velünk, soha nem feledjük.”
Az elnök ezekkel a szavakkal búcsúztatta
a külügyminisztert, Álvaro Maiztegui-t, annak pár perce véget ért temetésén.
A szertartáson részt vettek a kormány prominens tagjai,
minden társadalmi osztály képviselői, valamint számos polgár,
hogy tisztelegjenek a nemzetünk eszményeit megtestesítő férfi előtt,
aki védelmezte ügyünket a határainkon túl.
SENKI GYERMEKE
NE FÉLJ!
A JÖVŐT ÉPÍTJÜK
EMLÉKEZZ A ZÁPORRA!
NEVESS RAJTUK!
A FAL ELLEN, AZ EMLÉKEZET ELLEN
A JOGOKAT KI KELL HARCOLNI
Egy jó meleg teát?
Jól van.
Köszönöm.
Üdv, Sara!
Jó napot, uram.
Hogy van?
Jól, köszönöm.
Mi még nem végeztünk.
- Ne feledje! - Őrnagy, még bort?
Nem.
Rendben.
Bocsáss meg!
Nem láttad?
Hallottál apádról?
- Talán a minisztériumban van. - Egész éjjel? És fel se hí?
A fenébe, anya! Mi legyen?
Enrique majd elküld érte valakit.
Elnézést!
Őrnagy! Mi még nem találkoztunk. Laura bátyja vagyok.
- Részvétem. - Köszönöm.
Egyúttal… hadd gratuláljak.
- Mihez? - Az elnöki hivatalban dolgozom.
A személyzethez tartozom, de mi is hallottuk a hírt.
Milyen hírt?
Az őrnagyot lehetséges új kormánytagként emlegetik.
Nem kell hinni a pletykáknak. Az esélyteleneket említik legtöbbször.
Ez a politika lényege.
Milyen posztot szánnak az őrnagynak?
Az alelnökit.
Hadd raboljam el a leendő alelnököt!
- Erről nem szóltál. - Egy kis távolságra vágytál, nem?
Szívességet kérnék.
Nem érjük el Luist.
Kérdezősködjek utána?
Laura!
- Sajnálom, hogy elkéstem. - Semmi baj.
Alma szólt, hogy sürgős dolgod akadt.
Most el kell intéznem egy fontos dolgot.
De ma délután átmegyek hozzád beszélgetni, jó?
Beszélni akarok magával.
Igen, miniszter úr.
Nincs mondandója?
Őszintén sajnálom a barátja balesetét. A temetésen nem volt alkalmam elmondani.
A balesetét?
Tegnap le akartak lőni. Az is baleset volt?
Hogyan?
- Önt? - Igen, engem.
Miniszter vagyok, mint Álvaro.
Akit most temettünk el.
Hűha!
Hallottam egy tűzpárbajról. Egy menekülő terroristát üldöztek.
De ön nem lehetett vele…
Ugye?
Miről beszélsz?
Rosa?
Rosa!
Igen, uram.
Jiménez őrnagy távozása után nyisson ki minden ablakot!
Nem akarok szarszagot.
- Hallottad? - Mit művel?
Igenis, uram.
Azt mondta, rálőttek?
- Hova mész? - Nem láttad?
Megnézem, jól van-e.
Inkább ne most.
Luis, szerelmem!
Mi a baj?
Valaki rád lőtt?
Elmondanád, mi folyik itt?
Jól vagyok. Ne aggódj!
Hogy ne aggódjak?
Azt mondod, jól vagy?
Szerintem nem vagy jól, ahogy én sem.
Szerinted tudok aludni?
A temetésen rólad kérdezgettek. Azt hazudtam, jól vagy.
Őrültként viselkedsz, sértegeted az őrnagyot… Felelj!
Mi a baj?
Este megbeszéljük.
Hogy érted, hogy „este”?
- Megint elmész? - Igen, muszáj.
- Később megmagyarázom. - Nem, most magyarázd el! Követelem!
Neked is vannak titkaid.
Miről beszélsz?
- Mióta vagy velem? - Egy örökkévalóság óta.
Tudom, hogy hetek óta titkolsz előlem valamit.
Nem kérek semmit.
Jogod van titkolózni, de ne várd el tőlem, amit te sem teszel.
Később beszélünk.
- Apa! - Ne most, Iván.
- Az a pohár balesetet okozhat. - Apa, kérlek!
Nem vagy jól.
És én sem.
Nénikém!
Kiviszel a medencéhez?
Megígérted.
Mondtam, hogy bejöhetsz?
Sergio, drágám…
- Elnézést… - Vigye ki!
- Igen. - A medencéhez, a kertbe, mindegy.
- De szombatonként később… - Nem érdekel!
Mennyit fizessek érte, Sara?
Vigye magával!
Rendben.
Ez a legjobb neki.
Gyere, Sergio!
Az elmúlt évek során olyan napelemeket fejlesztettek…
Gyerünk!
Tovább! Következő! Mozogjon, rajta!
…a belépés tilos annak,
akit az orvosi vizsgálat arra alkalmatlannak talál,
vagy betegség tüneteit…
Az egészségügyi miniszter unokaöccse.
- Itt az engedély. - Náluk dolgozunk.
BELÉPÉSI ENGEDÉLY
Vedd le a szemüveged!
Menjenek!
Köszönjük.
- Jó, hogy láthatod Martát? - Nagyon!
Nagyon? Akkor gyere, menjünk!
Szarul nézel ki.
És?
Talán öltözzek ki?
Elég a baromságból!
Menj el erre a címre!
Egy olyan eszközt keress, amilyet Navarro mutat.
Van ott valaki?
Nem tudom. Ha igen, végezz velük,
bárkik is azok.
Elhozta anyám gyógyszerét?
Egy inhalátort és két doboz tablettát.
Induljunk!
VEGYESBOLT
Parancsoljon.
- Felírom a többihez. - Szia!
- Sergio, te itt? Ez csodás!
- Jó reggelt, Begoña! - Jó reggelt, Sara!
Nahát, ki ez a kisfiú?
Ő a miniszter unokaöccse.
Hűha!
Akkor nagyon vigyázzanak rá!
- Itt minden a tiéd? Körülnézhetek? - Persze, gyere!
Van itt bab, ananász, szappan, szivacs…
- Ehetek ebből? - Nem, Sergio, nem ehetsz ilyesmit.
Figyelj, allergiás vagy a mogyorófélékre, ugye?
- Ez olyan, mint a fenyőmag, igaz? - Pontosan olyan.
Ezért nem eheted meg, emlékszel?
Mit szólsz valami finomsághoz? Marta?
- Lássuk… - Mit adhatok?
Van cukorka, azt szereted?
- Igen. - Parancsoljon!
Elviszik a babámat.
A gyerekeket akarják.
- Eljönnek érte… - Mesterlövész! Földre!
Ne mozdulj!
- Elviszik a babámat. - Senki nem tesz ilyet.
Elviszik a gyerekeinket.
Elviszik őket az iskolából, az utcákról, otthonról,
a parkokból, üresek lesznek a játszóterek…
Apák és anyák sírnak majd a gyerekeik után.
Luis!
- Emilia! - Mit keresel itt?
Jézusom!
Nem tudom.
Tudnom kell, mi lett a barátommal. Gondoltam, itt lehet a válasz.
- És te? - Clara.
Ő kérte, hogy jöjjek ide. Elrejtett itt valamit, azt keresem.
- Micsodát? - Nem tudom, Luis.
Iratokat, bizonyítékot, valamit.
Én sem tudom.
Saját biztonságuk érdekében irataikat tartsák maguknál, és kérésre…
Tetszik a valós világ, Sergio?
- Mit játszanak? - Tetszik vagy nem?
- Hogy kell táncolni? - Nem tudom. Ahogy akarsz.
- Gyere ide! - Nem.
- Micsoda? Nem táncolsz velem? - Ne tedd ezt velem! Nem…
- Gyere! - Rég nem táncoltam.
Akkor épp ideje, gyere!
Apa!
- Táncolsz velem? - Persze!
Párcsere! Hol a táncpartnerem?
Sergio?
- Mi az? - Eltűnt. Sergio!
- Mi? - Eltűnt!
- Sergio! - Sergio!
- Én erre megyek. - Jó, mi meg erre.
- Sergio! - Nem látott egy szemüveges fiút?
- Sergio! - Sergio!
Sergio!
Nem szökött itt át egy kisfiú? Nem látta?
Nem láttak egy szemüveges kisfiút?
Bassza meg! Sergio!
Sergio?
Sergio!
Vigyázzon!
Állj! Sergio!
- Mit akar? - Bocsánat.
Ez nem lehet igaz.
Nem látott egy kisfiút? Kábé ilyen magas.
- Egyedül volt. - Nem láttam.
- Sokan járkálnak erre. - Vadiúj, kék kabát volt rajta.
Apa!
Nem találom, Hugo!
- Hol lehet? - Nyugi!
- Hol? - Ne borulj ki!
Miért mondod ezt? Mi ez?
- Talán nem az övé. - Hogy érted? Hol találtad?
- Marta találta, a földön. - Mit keresett a földön?
Figyelj, talán a boltban van. Talán megijedt és visszament.
- Menjünk a boltba! - Jó, siessünk!
Engedjen el!
Sergio?
Kicsoda maga? Hé!
Hé! El az útból!
Engedjen el!
- Állj, szemét! - Engedjen!
- Mit művelt? - Hagyjon!
Jól vagy, Sergio?
- Jól vagy? - Igen.
- Biztos? - Igen.
Menjünk!
- Nézd! - Sergio!
Sergio, drágám!
- Hol volt? - Jól vagy?
Jól vagy, drágám?
- Mi történt? - Megpróbálták elrabolni.
Idenézz!
A hálóban nincs semmi. Te találtál bármit?
Álvaro telefonját, de teljesen üres.
Talán Clara törölt le róla mindent. Úgy meg volt ijedve…
- Emilia, nem kéne itt lenned. Veszélyes. - Az unokám miatt jöttem.
Nem ülhetek otthon tétlenül.
Jó. Tartsd meg a mobilt és hívj, ha van valami!
Nem.
Hadd segítsek!
Ezzel 25 évet késtél.
Megbocsátasz valaha?
- Emilia! - Igen?
Nézd!
Ezt feltörték.
Mennünk kell.
- Igen. Valaki járt itt előttünk. - Hozd a holmijait, és indulás!
- Ha találsz bármit a holmijai közt… - Szólok neked.
Tégy így te is!
- Vigyázz magadra! - Jó.
SIGMA LAKÓTÖMB
Jó reggelt!
Az úrnő fent van.
- Szólok neki, hogy megérkezett. - Köszönöm.
Fáradjon be!
Mosolyogj, Manuelácska!
Kérlek!
Siess vissza! Máris hiányzol.
Őrnagy!
Magával jött a vérszag.
- Na? Hogy vannak? - Jól vannak, játszanak.
Sergiót nem zaklatta fel a dolog.
Hihetetlenek a kölykök, én még mindig remegek.
Kinyitom.
- Igen? - Elnézést!
- Magáé a vegyesbolt? - Hugo, ez a fickó volt!
Ez a rohadék rabolta el Sergiót! Mit akarnak itt?
- Nyugi! - Hadd menjünk be egy percre.
- Ide be ne lépnek! - Azt hiszem, itt van a fiunk.
Jó napot!
- Mi történik? - Üdv, Begoña!
Csak beugrottak hozzánk a barátaink.
- Értem. - Rajta, gyertek csak be!
Szép napot!
- Nektek is, drágám. - Viszlát!
Jó látni téged.
Még nem is kértem elnézést a történtekért.
Semmi gond.
Fontosabb ügyben jöttem.
- Megijesztesz. - Sajnálom, de tudnod kell.
- De remélem, megérted, miért teszem. - Mondd, miről van szó?
Okunk van azt hinni, hogy Luis, a férjed,
bizalmatlan a kormány és a rendszer iránt.
Az lehetetlen!
Luis isteníti az elnököt. Életét adná a hazájáért.
Ez a lakás, ahol nemrégiben a férjed járt,
a barátja, a néhai külügyminiszter, Álvaro tulajdona.
A szeretője élt ott.
Nem futó kapcsolat, szerették egymást.
A lány terhes volt.
De ez nem csak a szerelmesek fészke.
Hanem összeesküvőké.
Álvaro áruló volt.
Várj…
Ismered ezt a nőt?
Futólag.
Igen, ők ketten…
régi barátok.
A nőnek priusza van.
Tudod, Luis miért nem volt ott Álvaro temetésén?
Épp annak a nőnek segített,
a szeretőnek…
kiszökni az országból.
Tudta, hogy keressük.
Nem értem.
Mintha valaki másról beszélnél. Egy idegenről.
Tartsd meg ezeket!
Nem. Nem akarom.
Megoldom a dolgot.
Luis most dühös. Össze van zavarodva.
Biztos azt hiszi, ezzel segít a halott barátján.
Beszélek vele.
Bocs, anya!
- Igen, drágám? - Ráérsz?
- Nem. - Én már épp indultam.
- Laurával töltöm a délutánt. - Ez remek ötlet.
Anya, ez a férfi…
„Ez a férfi”…
nagy szívességet tett nekünk.
Nem, sajnálom. Ez lehetetlen.
Ő az Egyes Szektorban él, a munkaadóinknál.
Ő az én fiam. A zsigereimben érzem.
- Hadd lássam őt! - Üljön le, kérem!
- Nyugi! - Csak hadd lássuk!
Nem mondunk neki semmit. Hat éve tűnt el.
A legidősebb fiunk…
éjjel rosszul lett, ezért kórházba vittük. Azt mondták, elkapta a vírust.
Tőlünk is vért vettek. Be kellett vinnünk Juant, a kisebbik fiunkat is,
- hogy őt is tesztelhessék. - Ő is elkapta?
Nem jöttek haza.
Azt mondták, meghaltak. Mindketten.
Nem láthattuk őket.
Nélkülük mentünk haza…
a gyerekeink nélkül.
A nagyfiunk beteg volt, de Juan nem.
- Apám felismerte őt a boltban. - A fiam pont ilyen volt gyerekként.
Láthatnám?
Ha láthatom, tudni fogom.
A fiunknak nagy, barna szemei vannak.
Az egyikkel rosszul lát. Pisze az orra, és allergiás a mogyorófélékre.
És a füle mögött van két nagy anyajegy.
Könyörgök!
Apa?
Egy italt?
- Mit művelsz? - Minek tűnik?
Add ide azt az üveget!
Gyere, szállj ki!
Gyerünk!
Állj fel!
A fenébe is, kifelé!
Mi a baj?
Nem kell?
Menjünk!
Iván, sose nősz fel?
Ha nem változtatsz, belehalsz.
Szar alak vagyok, apa.
Egy szar alak.
Szerettem Álvarót.
Nagyon szerettem.
De nem mondtam, mert ő gyűlölt.
Ugyan már, ne beszélj butaságokat!
Álvaro úgy szeretett, mintha a saját fia lennél.
Ott volt a születésednél.
Alig értünk oda időben,
mert egy hónappal korábban érkeztél.
- Az egyetlen eset, mikor pontos voltam. - Nem. Egy hónappal idő előtt?
Ezt nem nevezném pontosnak. Menjünk!
Gyere, állj fel!
- Horgászni voltunk. - Horgászni?
- Igen. - Fogtatok valamit?
Nos, igen.
Egy bébicápát.
Egy bébicápát?
Állítólag a cápák veszélyesek, de nem így van.
Inkább érzékenyek. Akkor támadnak, ha félnek.
És tényleg.
Apa…
Az őrnagy, Enrique,
itt járt anyánál.
Ne bízz benne!
Át akar verni.
- Menjünk! - Légy óvatos!
- Sziasztok! - Szia!
- Szia!
Játszotok?
- Igen. - Igen?
- Mit építesz? - Egy kis dolgot.
Aranyosak vagytok.
Sziasztok!
Milyen játék ez?
Hékás! A hölgy hozzád beszél.
- Szia! - Szia!
- Akarsz játszani? - Igen.
Akkor…
először ezt ide, aztán azt oda. És utána… Jaj ne, összedőlt!
Akkor ide, keresztbe.
Beszélnünk kell.
Nem mehet így tovább.
Túl a szerelmen, a családon és minden máson…
mindig egy csapat voltunk.
Igaz?
- Jó csapat. - Alma…
- Kell néhány nap. - „Néhány nap”? Mire?
Szerintem Álvaro halála nem baleset volt.
És muszáj kiderítenem, mi történt.
Megértelek.
Nagyon is, de…
állítólag kétes ügyei voltak.
Összeesküvést szőtt,
- csalódott az elnökben… - Ki mondta ezt?
- Nem számít. - De, igen.
Könnyű besározni valakit.
Több mint 30 éve ismertem Álvarót,
és te is elég régóta.
Szerinted képes lett volna bármi erkölcstelenségre?
- Nem tudom. - Nem?
Te bízol másokban, én nem.
Figyelj, szerelmem!
Kérlek…
könyörgök…
gondolj a családodra!
Ne keverj minket bajba!
- Igyekszem kihagyni belőle titeket. - „Kihagyni”?
Miről beszélsz?
Nem tudsz „kihagyni”, Luis.
- Nyugodj meg! - Nem megy!
Hosszú évekig támogattalak.
Mindig ott voltam melletted, mögötted! Megtettem érted mindig, mindent.
Mindent.
Most rajtam a sor.
Eljött az én időm. Az enyém! Most az én munkám a fontos.
Megdolgoztam érte.
Személyesen az elnök nevezett ki engem.
- Ha téged bármivel meggyanúsítanak… - Mit akarsz tőlem?
Hogy ne dobj el mindent, szerelmem!
Gondolj a családodra!
Felejtsd el Álvaro halálát! Lépj túl rajta!
Ne mondj semmit, csak nézz rám!
Vacsorázzunk meg!
Igyunk bort!
Nem.
Mit nem?
Nem hagyom annyiban.
Kiderítem, miért ölték meg.
Nem bocsátok meg a tetteseknek.
- Ez remek! - Hé!
- Ez fontos. - Jól csinálod.
- Nézd! - Ide, a tetejére!
- Igen, a tetejére. - Sergio!
Tedd rá a tetejét!
- Így, a tetejére. - Kész van!
- Most te jössz, rajta! - Rajta!
Megszakad a szívem, Hugo.
- Miért vették el a fiukat? - Nem tudom.
De vissza kell vinnünk, vagy bajba kerülünk.
Igazad van.
- Elnézést. Bocsánat! - Ezt próbáld!
Beszélhetnénk?
- Igen. - Persze.
Vigyázz, nehogy eltűnjön a rendőr!
- Ez egy csirke! - Csirke, egy repülő kocsiban!
Ő az.
Figyeljenek rám! Későre jár.
Vissza kell vinnünk, különben a család aggódni fog.
Ne, várjon!
Nem vihetik sehová. Velünk jön.
Több mint öt éve keressük már. Nem vehetik el újra tőlünk. Ő a fiunk.
Megértjük. Tudjuk, milyen érzés elveszíteni egy gyereket.
Segítünk, de okosan kell cselekednünk.
- Értik? - Nem, a pokolba is!
Ellopták a fiunkat.
Velünk jön haza, ennyi!
Oké, várjon egy percet!
- Kérem! - Figyeljen rám!
A fiú az egészségügyi miniszternél lakik.
Ha elviszik, lecsukják vagy kivégzik magukat.
- Hát nem értik? - El az útból!
- Tegye azt el! - El az útból!
- Franc! - Sara, nyisd ki! Begoña vagyok.
- Sara, nyisd ki! Tudom, hogy ott vagy! - Nézzék, ez a nő a helyi besúgó.
Én ismerem a minisztert. Jóban vagyok vele.
Meg fogja érteni a helyzetet.
Bíznia kell bennem.
- Kérem! - Vissza akarják kapni a fiukat?
Akkor el kell vinnünk.
Máskülönben nem látják többé.
Sara, nyisd ki, vagy rendőrt hívok!
Tegye azt el!
Tegye el!
- Mi tartott ilyen sokáig? - Épp játszottunk.
Nem hallottalak.
- Hogy van, Begoña? - Üdv!
Haza kéne vinni a kijárási tilalom előtt, nem?
De, persze, máris indulunk.
SEMMI SEM ÁLLÍTHAT MEG MEGHÓDÍTJUK A JÖVŐT
Segíts!
- Szétesik. - Add ezt ide!
Nem hallgat rám. Nem érdekli senki, se én, se a gyerekek.
Alma! Alma… Ő egy gyenge ember.
A magad módján szereted őt, és ezt tiszteletben tartom.
- Kérsz egy italt? - Csak vizet kérek.
Ő az apád?
Egy szemétláda. Alkoholista.
Elüldözte anyámat mellőlünk. Örökre.
A fotója mindig emlékeztet rá, miért érzem ezt a fájdalmat, itt belül.
Néha elviselhetetlen.
Nagyon sajnálom.
Csak melletted szűnik meg.
Alma…
Én gondoskodom rólad és a családodról.
Megteszek mindent, hogy ne végezzék ki.
Esküszöm.
De el kell hagynod.
Jó. Még egy kis borsot! Imádják.
Egyforma szeletek legyenek!
- Jó napot, Rosa! - Üdv!
Szia, drágám! Milyen volt? Hadd nézzelek!
Mit csinálsz?
Semmit, kedvesem.
Megnézem, nem kaptál-e valamit.
Rendben, mehetsz!
- Vacsoráig legyen a szobájában! - Jó.
- Rosa, az úr itthon van? - Nincs.
Oké.
És mikor jön haza?
Várj, máris felhívom és megkérdezem. A személyzet a legfontosabb.
Beszélnem kell vele.
Akkor hétfőig várnod kell vele.
Értem.
- Elmegyünk. - Mi?
- Gyere! - Nálunk töltöd az éjszakát.
Szeretnél Martával lenni, nem?
- De! - Akkor gyere!
Menjünk!
Nagyon fáradtnak tűnsz.
Aludj jól!
Adj egy puszit!
Édes kincsem!
- Tündér vagy. - Az istenit, Hugo!
- Bajban vagyunk. - Álex!
Mi van?
Jó éjt!
- Mi ütött beléd? - Álex, megőrültél?
- Nem hagyhattuk ott. - Miért nem?
Álex, befognád?
Helyesen cselekedtél.
Helyesen cselekedtél. Ennyi.
Julia, Hugo, sétáljatok egyet! Szívjatok egy friss levegőt!
Jót fog tenni.
Én és Álex vigyázunk a gyerekekre.
Igen, jó ötlet.
- Rám fog férni. - Menjetek!
Nem gondolkodtam, csak cselekedtem.
Nem tehetek róla. Nem tudtam otthagyni, Hugo.
Ne törd ezen a fejed! Helyes döntés volt, de beszélnünk kell a miniszterrel,
- különben kirúgnak. - Miért tették ezt a szüleivel?
FEHÉR ELEFÁNT ROCKKLUB
Mi baj?
- A fenébe, ez nagyon jó hely volt. - Igen. A Fehér Elefánt klub.
Ismerted?
- Persze. - Itt estem bele a testvéredbe.
- A testvérem járt itt? - Esküszöm.
Nem tudom őt itt elképzelni.
Akkortájt kezdték betiltani az élőzenét játszó klubokat.
- Amik zavarták a kormányt. - Igen.
Egy barátom, aki később faképénél hagyott,
elhívott ide egy koncertre.
Ki is játszott?
Juan…
Juan Estereotipo & The Malajes.
Igen… Bár a dalaik közül már egyre sem emlékszem.
Emlékszem viszont a húgodra,
ahogy extázisban táncolt a parketten,
mintha nem lett volna ott senki más.
Később is sokszor láttam őt táncolni,
de úgy soha többé.
Hát igen… Gyönyörű volt.
Nem tudtam levenni róla a szemem.
De mire meg mertem volna szólítani…
Rendőrség!
Egy nap megláttam, és meghívtam kávézni. Többé nem váltunk el.
Hát nem fura?
- Mi az? - Semmi.
BÍRÓSÁGI VÉGZÉS ALAPJÁN ZÁRVA
- Nem kellene beszélnem róla. - Nem erről van szó. Semmi baj.
- Akkor? - Semmi, minden oké.
Mi az?
Te voltál!
A lány, akit táncolni láttam aznap…
te voltál, nem a testvéred.
Julia!
Számít ez, Hugo?
Az a fontos, ami utána történt.
Nem gondolod?
- Menjünk haza! - Ne!
Én még maradok. Te csak menj!
- Persze? - Igen. Minden rendben lesz.
- Luis? - Emilia!
Csak rám erőszakoltad a telefont.
Nem adhattam fel csak úgy.
Bocsánat, Emilia.
Talán túl későn hívtalak.
Nem.
Most nézem át a Clara táskáit, de nincs itt semmi, csak ruhák, blokkok…
Akkor…
tovább kell keresnünk.
Igen.
Te találtál valamit?
Nem, a pendrive-on csak zene volt.
Hallod?
Igen.
Jó zene.
Igen.
Igen, az.
Nagyi!
Luis, hív az unokám.
Majd beszélünk.
Jó éjt, Emilia!
Jó éjt, Luis!
- Szerelmem! - Carlos?
- Szerelmem, jól vagy? - Jól vagyok.
- Mit keresel itt? - Fogd ezt!
Nagyon fontos. Marta veszélyben van.
- Micsoda? - Holnap találkozunk.
- Hidd el, felvidítalak. - Várj!
- Mennem kell.
Szeretlek. Örökké.
Szia, Sara!
Jó estét, Begoña!
Hol van a miniszter unokaöccse?
- Hazakerült? - Igen, visszavittük a kis drágát.
- Helyes. - Igen.
- Helyes. - Aludjon jól!
- Te is, kedvesem. - Jó éjt!
- Viszlát holnap! - Viszlát, Begoña!
Viszlát!
KÜLÖNLEGES ALANYOK
Különleges alanyok.
PABLO MARTÍN CASAS 2036.02.12.
FELIPE RAMOS GALERA 2040.08.08.
LUCAS CASTRO 2035.02.22.
CALROTA CRIADO PARRA 2036.08.04.
Ezek kisgyerekek.
Miért vannak itt?
ISABEL RIVERA 2035.11.29.
Sergio!
Mi ez az egész?
Úristen! Marta!
Bassza meg!
Ki vannak rúgva! Látni se akarom magukat!
Rohadt kurva!
A szülők keresték az elveszett gyerekeiket.
Állítólag becsalták őket a kórházba, majd azt mondták nekik, hogy a gyerek meghalt.
Őket ismerem.
Emeltük a dózist. A gyerekek fele belehalt.
Akkor több gyerek kell. Sokkal több.
A fiam volt az egyik.
A pár szerint Sergio az ő fiuk.
Juan az igazi neve.
Ugye?
- Mintha egy másik világban élnétek. - Ahol szeretjük és tiszteljük egymást.
Julia, a lányod, már jó ideje elment.
Szemét vagy, Rai! Engedj be!
Manuela!
Vedd el, ami kell, és tűnés!
Ahogy akarod.
Nem vihetik el Martát újra.
A gyereknek a szüleivel a legjobb. Minden esetben.
- Mit tudsz? - Hogy a gyerekek talán még élnek.
A feliratot fordította: Kisházi Viktória