NETFLIX PRÆSENTERER
Et par siger, de er Sergios forældre.
De siger, han blev taget fra dem.
Skal min søn dø?
Vi er håbefulde.
Drengen har brug for konstant lægehjælp.
-I må træffe en beslutning. -Hvad kan vi give ham?
Vi kan give ham kærlighed.
Ministeren sagde, vi kan komme tilbage.
Så kan I være alene med Juan.
Hej, søster. Jeg gjorde, som du ville.
Vi øgede dosis, men over halvdelen døde.
De nye analyser, du bad om… Antistofferne var høje.
-Hun kom aldrig til lejren. -Marta! Pigen!
Jeg kender de børn fra hospitalet.
De blev taget væk.
De tog nogle af os og satte os på en bus.
Vi må finde deres familier.
Hvor har du de plakater fra? Hvad ved du?
De børn er måske i live.
-Kan du genkende børnene? -En af dem var min søn.
Det, at vi alle er her sammen,
er en stor risiko.
Men der findes noget større…
...trængen og håbet om, at I en dag vil se jeres børn igen.
Vores baby, Fernando.
-Det bliver værre og værre. -Hvad kan der ske?
Madrid kommer i karantæne.
Pas på! Hun er syg!
-Hun har virussen! -Stop!
Næste stop: Zone B-1.
Hvor ulækkert!
-Er alt okay? -Han kastede op på mig.
-Men hvad... -Pas på!
-Stop bussen! -Stop!
-Hvad er der? -En dranker.
Han generede en dame og faldt om.
Nej!
Hvad fanden laver du? Op!
Dit fulde svin…
-Hjælp mig med at få ham op. -Er du okay?
Ja, jeg er bare sent på den.
Kom, hurtigt!
Rør jer ikke! Ingen rører sig!
Han er død.
-Kalder. -Ja, værsgo.
Bus nummer 15.
-Vi har en nødsituation. -Okay, modtaget.
Aktiver biokemisk identifikationsprotokol.
SKYGGEZONEN
Stop! Tilbage! Hold hænderne, hvor jeg kan se dem.
Ingen bevæger sig! Bussen er i karantæne.
INGEN FRYGT
VI BYGGER FREMTIDEN
HUSK REGNEN
GRIN AF DEM
MOD MUREN MINDET
RETTIGHEDER SKAL FORTJENES
Jeg var til mødet i går.
Jeg hedder Alicia.
Ja! Du ser bekendt ud.
Jeg hedder Emilia.
Jeg ville tale med dig, men jeg kunne ikke.
Det er Mateo...
...min søn.
Så køn.
For jeres helbreds skyld
vil sundhedsundersøgelser finde sted næste tirsdag mellem klokken 8 og 18.
Sundhedsbussen…
Hvor lang tid er det, siden du så ham?
Tre år siden i maj.
Han var ret syg, så vi tog ham på hospitalet.
Han kom sig der. Han havde det… bedre.
Fernando og jeg var så glade.
En dag… klokken seks om morgenen
sagde en sygeplejerske, at vores søn var død.
Men han var ikke død. Jeg så ham.
Han var i live.
Det var et par dage senere.
Alle sagde, jeg skulle ud af huset og fortsætte mit liv.
Så jeg gik på arbejde igen...
...for jeg var bange for at blive fyret.
Jeg gjorde rent
i offentlige bygninger. Jeg var på registret.
Jeg var i min egen verden, da jeg hørte fodspor...
...og så en dreng.
Mateo?
Mateo!
Han havde ryggen til. Jeg så ikke hans ansigt, men det hår…
Jeg havde en underlig fornemmelse i maven...
Jeg sværger,
mit hjerte stoppede med at slå, men ikke bare et sekund eller to,
i lang tid.
Det var min søn.
Jeg råbte: "Mateo!"
Jeg ville sparke døren ind.
Jeg sværger, jeg ville sparke den ind. Jeg råbte hans navn, men han svarede ikke.
Pludselig kom to politifolk og slæbte mig væk.
Nej!
Jeg prøvede at forklare.
Jeg prøvede at sige det til politiet, mine venner,
min mand...
...men ingen troede på mig.
Ingen troede på mig.
Hvad? Hvad fanden!
Godmorgen.
-Du er sgu speciel, Iván. -Det er ikke mig. Det er i mine gener.
Min familie har nået toppen. Jeg kan kun fejle.
Virkelig?
Det siger du ikke. I mit tilfælde er det det modsatte.
Jeg har ramt bunden.
Så jeg håber, jeg har en god fremtid.
I modsætning til din.
Er jeg fuld, eller prøver du at sige mig noget?
Du er fuld.
Manuela!
Du ser godt ud med løst hår.
Lad mig være, Iván. Seriøst!
Undskyld, jeg vidste ikke, du var her.
-Jeg skifter håndklæder. -Bare rolig, det er okay.
-Er du okay? -Ja.
En fuld mand kastede op på mig i bussen.
-Stakkel. -Så besvimede han.
Politiet kom efter ham.
-Det er derfor, jeg kom for sent. -Okay...
Er du okay?
-Har du kvalme? -Nej.
Kom, sæt dig ned. Sæt dig her.
Væmmes du bare over det, du så?
-Ved det ikke... -På tide!
-Hvordan gik det i registret? -Hvad?
-Du sagde, du skulle... -Ja.
-Godt… Der er styr på det. -Godt.
Sid ikke der. Huset drives ikke af sig selv.
-Ja. -Her, Sara.
Tag dem til genbrug. Læg dem i glascontaineren.
Selvfølgelig, Rosa.
Vi ses om lidt.
Alicia.
For guds skyld! Du skræmte mig, Fernando.
Hvor var du?
Jeg gik bare lidt ud.
Og dig?
Fulgte du efter mig?
-Ind i bilen. Jeg kører dig hjem. -Nej.
Beklager, men jeg kommer ikke.
Alicia, ikke det igen.
Jeg kan ikke gå det igennem igen.
Hvad hvis vores søn stadig er i live? Fernando, kom nu…
Vi har aldrig set liget, Fernando. Vi så det aldrig.
Hvis der er det mindste håb, bliver jeg ved.
Kom nu.
Undskyld.
Fuck!
Godmorgen.
-Står du bag? -Hvad er der galt med det?
-Vi leder efter forældrene. -Hvorfor?
Ved du, at børnene er døde?
-Det siger de. -Hold kæft!
Forældrene er kommet videre.
Det sidste, de har brug for, er falsk håb.
Jeg siger det ikke igen.
Du skal lade dem være i fred. Hører du?
Hørte du mig?
Højt og tydeligt.
Hvad hed han?
Hvad?
Din søn. Hvad hed han?
Jeg sværger, jeg slår dig ihjel… Du aner ikke, hvad min kone gik igennem.
Hun mistede alt. Hun fik piller, og hun er ikke den samme.
Hun har det bedre nu, så stop dit pis.
Måske lærte hun bare at tie, hvilket er noget andet.
Et af børnene dukkede op igen.
Han er i live.
Emilia?
Min søn er død.
Hører du mig?
Hvis du bliver ved, vil du rådne bag lås og slå.
Dig.
Vores veje har krydset på det seneste.
Pas på.
Hvad er der sket?
Hans søn...
...er et af de forsvundne børn.
Fuck!
-Godmorgen. -Hej.
-Jeg er her ikke for at se dig. -Nå…
Ærgerligt.
Er alt okay? Din familie?
Alle har det fint.
-Tak. -Det er jeg glad for.
Major, sikke en overraskelse!
-Kan vi tale sammen? -Ja. Lad os gå ind på kontoret.
-Sara. -Ja?
-Lidt kaffe, tak. -Selvfølgelig.
Der skete noget meget alvorlig i morges.
Det er min pligt at informere jer personligt.
-Tak. -Fortsæt.
I skal ikke være bange, og vi håber, det er en isoleret sag.
Kom til sagen, major.
En ny noravirussag blev bekræftet for en halv time siden i Sektor 1.
En mand på en bus.
Hvad skete der?
Han kastede op og kollapsede. Død på stedet.
Har de testet ham?
Ja, og det er uden tvivl en meget aggressiv stamme...
Sikke en katastrofe.
Hvordan kom han igennem muren?
-Hvem er ansvarlig for det? -Vi er på sagen.
Vi har isoleret alle, der var på bussen,
undtagen to, der løb væk: En mand og muligvis en kvinde.
Vi ved det endnu ikke, hvem det er.
Vil det sige, der er mindst to smittede personer i vores sektor?
Vi finder dem. Det lover jeg.
Vent!
Hvornår ankom du i dag?
-Så du to mennesker løbe i denne retning? -Svar, Sara.
Jeg kom klokken 7:30, som jeg gør hver dag.
-Før morgenmaden. -Hvad med de andre?
Hugo kom med mig…
...og Rosa og Manuela sover her.
-De bor her. -Ja.
Tak, Sara. Du kan gå.
Vi må implementere protokollen.
Manuela.
Ja?
Manden på bussen… det var noravirus.
-Hvad? -Jeg hørte det fra majoren.
Det kan ikke passe.
Slap af.
-Der sker dig ikke noget. -Han døde foran mig, Sara.
Han er død!
Hvis du blev smittet, ville du have et rødt udslæt.
Du er okay. Du er rask.
Lad mig se din arm.
-Det smitter ikke så nemt. -Han kastede op på mig.
-Jeg må sige det til fruen. -Du siger det ikke til nogen.
Hører du mig?
-Hvad hvis jeg er smittet? -Virussen spredes kun med kropsvæsker.
Så slap af.
Lad mig se.
Kender du denne dreng? Se godt efter.
Han ligner en af dem.
Men…
...han var tyndere.
Og…
...hans hår var kortere.
Hed han Mateo?
Nej… Han hed Pedro.
De ser meget ens ud.
Hans øjne...
...havde det samme seriøse blik.
Ja, det ligner ham.
Det kunne være ham, men ældre.
-Men han hed ikke Mateo. -De kunne have ændret hans navn, ikke?
Jeg åbner.
-Emilia. -Ja?
Har du hørt det?
-Hvad? -De to, der var hjemme hos dig forleden.
-Ja. -Ægteparret.
-Hvad med dem? -De blev dræbt.
-Hvad siger du, Begoña? -Ja.
I går fandt de dem døde på gaden.
Hvad skete der?
Det er det, jeg undrer mig over. Hvad skete der?
Hvilken slags folk kommer her?
De var gode mennesker.
-Jeg ved ikke, hvad... -Gode mennesker dør ikke sådan.
Hvis jeg var dig, ville jeg få bedre venner,
for jeg kan ikke blive ved med at se den anden vej.
Álex.
Jeg går ud og ringer. Jeg er tilbage om lidt.
Okay, Emilia. Tak.
Det er sidste gang, du tager et personligt opkald her.
Hvor skal du hen?
-Navle! -Mavle!
-Det hedder det ikke!
Hvad mener du?
-Du skal ikke rette mig! -Sara?
-Hvad? -Sara.
-Vil du komme her? -Ja.
Jeg kommer straks. Tag den her på.
Hej, Hugo.
-Hej, Sergio. -Sådan.
Jeg er straks tilbage.
-Hvad er der? -Sergios forældre blev fundet døde.
-Hvad? -I går.
Jeg kan ikke tro det!
Åh nej.
Jeg håber ikke, han finder ud af sandheden.
Det er ikke et tilfælde.
-Det ved jeg. -De blev dræbt.
Det ved jeg.
-Skal jeg tage min cardigan på? -Ja.
Jeg kan ikke knappe den.
-Jeg hjælper dig. Bare rolig. -Begravelsen er i eftermiddag.
Jeg vil tale med bedstefaren.
-Jeg går med dig. -Nej, bliv her.
Det er bedst, du bliver hos ham.
Tror du, det er vores skyld?
Tror du, de blev dræbt… så de ikke kunne få deres søn tilbage?
Det ved jeg ikke.
-Forsigtig. -Ja.
-Hørte du mig? -Sara!
Jeg kommer, skat.
Du gjorde det helt selv!
Kom her.
Du er en mester! Hvor er det flot.
Giv mig et kram.
-Lad os se ham. -Sid ned.
-Slap af. -Lad os se ham.
Vi siger ingenting. Vi mistede ham for seks år siden.
Vi fik at vide, de begge døde.
…I kommer i fængsel eller værre.
I må stole på mig.
Bare rolig. Det er kun begyndelsen, okay?
Hvordan var min mor?
I må stole på mig.
Hugo.
I må stole på mig.
Hugo!
Ja, undskyld.
Du skal hente nogle ting. Jeg giver dig en liste i køkkenet.
Beklager, jeg kan ikke. Jeg tager fri.
Tager du fri?
Bed ministeren om at trække det fra ferien.
Eller... du har faktisk ingen ferie.
Det, du har, er et job, folk vil dræbe for.
Du kan sige op eller hænge dig selv, men ikke tage fri.
-Kom med i køkkenet. -Jeg mener det.
Jeg går nu.
Gør, hvad du vil. Jeg er ikke din mor!
Hr.
Jeg må tale med Dem...
...alene.
Jeg er så træt af dem. Jeg kan ikke klare dem mere.
Mere kaffe?
Du ved, hvad jeg vil have.
Stop det!
-Hvornår skete det? -I går.
-Hvor? -På gaden.
Jeg kørte dem hjem.
Vi talte hele vejen. De var…
De var glade.
-Endelig krammede de deres søn igen. -Er nogen blevet anholdt?
Nej. Selvfølgelig ikke.
Jeg vil have fri i eftermiddag.
Jeg bør være til begravelsen.
Ja, selvfølgelig. Hvad som helst.
Tak.
Hugo!
Jeg tager med.
Sikker? Det er i Sektor 2 på den offentlige kir...
Jeg sagde, jeg tager med.
Gør bilen klar. Vent på mig.
Beklager, jeg må gå.
Hvorhen?
Tag de nødvendige beslutninger hvad angår morgenens begivenheder.
Ring, hvis der er noget.
Tak, major. Hold mig opdateret.
Han opfører sig underligt… Han siger ikke længere, hvad han tænker.
Han undgår mig.
Han har ændret sig.
Jeg føler, han ikke elsker mig mere… ikke som før.
-Elsker du ham? -Nej.
Jo. Det tror jeg...
Vi har en lang historie…
På det seneste er der meget, der driver os fra hinanden.
Jeg vil ikke tale om det.
Det er ikke rette tid eller sted. Jeg er bare...
-...overvældet. -Bare rolig.
Vi laver mere kontrol ved muren.
Jeg har brug for vævsprøver. Har du liget?
Mine folk tog ham.
Vil du sætte mig af på kontoret?
-Vi taler mere i bilen. -Nej, Alma…
-Jeg må bede dig om noget. -Hvad?
Du må ikke forlade huset.
Tag dig af hastesager over telefonen.
Bare én dag.
Til de finder de smittede.
Se ikke sådan på mig.
Jeg holder af dig. Jeg kan ikke lade være.
Vil du ikke høre på mig?
Jeg elsker, at du holder af mig… Du aner ikke, hvor meget jeg kan lide det.
For jeres egen sikkerhed skal I stå i kø for at få adgang til Sektor 1.
I skal vise jeres dokumenter på anmodning.
Vent.
Tag det roligt. Emilia har sendt os.
Hun vil se jer igen i eftermiddag… samme sted.
Mange tak.
Det, I gør for os, er meget vigtigt.
-Mange tak. -Nogen skal jo gøre det.
I er begge meget flotte.
-Sikke et sødt par. -Ja, ikke?
Tak.
Farvel.
Skal vi?
Kom så.
VI PRIORITERER ALLE BORGERES SUNDHED OG SIKKERHED
HAR DU SET DEM?
Jeg hadede Madrid, da jeg kom.
Jeg syntes, det var den værste beslutning nogensinde.
-Jeg ville bare tilbage til Asturias. -Ikke mere?
-Nej. Nu er jeg glad for, jeg kom. -Hvorfor?
Fordi…
Vi gør et vigtigt stykke arbejde.
For jeres egen sikkerhed hav adgangskort og dokumenter klar til at vise politiet.
Hvad laver du?
Rør dig ikke.
Jeg er levende igen.
Jeg har ikke lyst til at tale.
-Manuela, vær ikke sur. -Jeg er ikke sur. Jeg arbejder.
Se, du er sur!
Det var min vens fødselsdag.
-Skulle jeg ikke tage til den? -Iván,
du er voksen nok til at gøre, hvad du vil med dit liv.
Du er jaloux.
Kom nu, Manuela.
Næste gang inviterer jeg dig med… Hvad siger du?
Hør her...
Hvad er der med hende?
Jeg er her for at arbejde, ikke blande mig i folks liv.
Iván…
-Lad hende være. -Jeg vil bare vide, hvad der er galt.
Hun er bange.
For hvad?
Hun er gravid.
Hvad?
Hun har ikke sagt det.
Men i min alder kan jeg se det på hende.
Hvad havde du forventet?
Du er ikke længere et barn. Du ved, livet ikke er et leg.
Du kan ikke løbe væk hele tiden.
Mig narrer du ikke.
Jeg har kendt dig for evigt.
-Undskyld. -Det er okay.
Jeg vidste ikke, du kunne lide fodbold.
I din alder var jeg den bedste i min klasse.
Virkelig?
Så lær mig at skyde.
Skyde, drible, score mål.
-Hvad siger du? -Hjælp!
Hjælp!
Luis! Alma!
Hjælp os!
-Hvad vil I? -Lad os komme ind.
-Bliv der. -Alma, lad os komme ind.
-Hvad er der, Isabel? -De kom efter os.
Vores gartner var på bussen. De vil tage os med.
Hold jer væk, de kan være smittet!
Rolig, Isabel. Det er bare sikkerhedsprotokollen.
I skal bare et par dage i observation. Jeg overser det hele.
-Rolig. -Laura!
Sergio, nej!
Du skal ikke tæt på. De kan være syge! Kom.
-Alma! -Kom her, Sergio.
Alma, du er også mor. Tag i det mindste min datter.
Jeg beder dig. Vi er venner.
Det ved du godt, jeg ikke kan.
-Alma, kom nu. -Lad Laura komme ind.
Stop! Politi!
Af sted.
-Rør jer ikke! -Stop!
-Kom så. -Rør jer ikke!
-Iván, lad os gå. -Stop!
-Vi skal tale sammen. -Kom så.
Ind i bilen!
-Hænderne om på ryggen. -Kom nu.
-Gør os ikke fortræd. -Kom så.
-Gør os ikke fortræd! -Kom så!
-Hvor tager I os hen?
Kom ind med jer.
Manuela.
Manuela!
Manuela, stop!
Hvor skal de hen?
-Hvad skal de hen? -Tag det roligt.
-Rolig nu. -Lad mig være, Sara! Væk!
Manuela, åbn døren.
-De hører os. Åbn døren. -Gå væk!
Major.
Hvad er der?
Jeg ved ikke, om du hørte det, men i går blev et ægtepar skudt på gaden.
Ja, det hørte jeg.
Skal vi ikke undersøge det?
Navarro, dette land har meget større problemer
end et røveri i Sektor 2.
-Enig? -Det var ikke røveri.
Undskyld mig?
Jeg undersøgte det. Familien er klassificeret.
Er det ikke sært?
Med al respekt, major.
Nogen slog dem ihjel og fik det til at ligne røveri.
De havde intet.
Intet at stjæle.
Du ved, jeg værdsætter din professionalisme.
Ja.
Dit job er ikke... at lave efterforskninger selv.
Det er heller ikke at tænke… selv.
Du gør, som jeg siger.
Husk det nu.
Javel.
-Lad mig være, Sara. -Nej, jeg vil ej.
Åbn nu. Du kan ikke være derinde hele dagen.
Er Manuela derinde?
Manuela, åbn døren. Åbn!
-De hører... -Så lad dem!
Manuela, åbn nu.
Jeg ved, du er gravid.
Jeg vil tale med dig.
-Kom ikke nær. -Slap af.
Bliv, hvor du er.
Ikke et skridt mere. Sig, hvad du vil derfra.
Jeg flytter mig ikke, men lad mig sige noget.
Jeg ved, beslutningen er din.
Og kun du ved, hvad du vil.
Jeg forstår, du vil holde dig væk.
Jeg vil også løbe væk fra mig selv.
Men før du træffer en beslutning,
så vil jeg sige noget, jeg ikke har kunnet, fordi…
...jeg var for træt eller for fuld.
Eller bange for at gøre mig selv til grin.
Jeg vil fortælle dig…
...at du er den eneste, der betyder noget her.
Jeg har ikke været meget omkring, men jeg tror…
...du er det eneste, der er værd at leve for.
Vi er utroligt heldige at have mødtes.
Jeg er den heldige… for du har nærmere været uheldig.
-Nej, Iván. -Jo, uheldig.
Men hvis du vil…
Hvis du… vil have barnet,
så vil jeg også have det.
Jeg vil gøre alt for at få det til at fungere.
Jeg ved ikke hvordan, men jeg skal nok finde ud af det.
Hvis du stoler på mig...
...kan vi se fremad...
...lige meget hvad der sker.
Hvor skulle vi tage hen?
Jeg var i bussen, Iván.
Ved siden af den døde mand.
Det var mig.
De er efter mig.
Nej…
Tag det roligt.
Det skal nok gå.
Jeg er ved din side.
Iván…
Vent her. Jeg ordner det.
Vi har ikke tid, Alejo.
Det bliver værre. Virussen har krydset muren.
Hvad skal vi gøre?
Adskil børnene, og placer dem hos familier.
Pigen, vi talte om, hed Marta, ikke?
Vi tales ved.
Kom ind.
-Hvad er der? -Jeg har brug for hjælp.
Kom til mor.
Du kan fortælle mig alt.
Sig frem.
Det er Manuela.
Hun er gravid.
Og hun er syg.
Hun var i bussen.
Du må hjælpe hende. Brug vaccinen, selvom den måske ikke virker.
Vi bliver nødt til at hjælpe hende!
Jeg ved, du ikke ønskede det, og at jeg altid ødelægger alt.
Men jeg elsker hende. Det gør jeg virkelig.
Jeg tror, det er det første, jeg kan gøre ordenligt i mit liv.
Sara!
Mor, er du sur?
På dig?
Jeg kan ikke være sur på dig.
Hvor er hun?
Badeværelset nedenunder.
Bliv her.
-Vent, til jeg kommer tilbage, okay? -Du hjælper hende, ikke?
Jeg gør, hvad der er bedst for hende.
Og for dig.
Nej, mor. Vent!
Vent!
-Mor. Stop. De dræber hende. -Så er det nok!
Mor!
Mor, stop!
Rai.
-Frue? -Åbn døren.
Hvor er hun?
Hvor blev hun af?
Find hende! Find Manuela lige nu!
Kan du finde bilnøglerne?
Rosa, hvor er du? Har du fundet hende?
Nej.
Her er ingen.
Jeg hørte noget ovenpå. Jeg tjekker.
Kom nu. Skynd dig.
Skynd dig.
-Pas nu godt på hende. -Sara, jeg…
-Det er okay. Skynd dig! -Tak.
Held og lykke!
Vi er meget kede af det.
Vi er her, hvis du har brug for noget.
Jeg sagde til min søn og hans kone,
at de ikke skulle tale med jer.
Folk som jer gør ikke tingene ordenligt.
De lyttede ikke til mig.
De stolede på jer.
Se dem nu.
Se, hvor de endte.
Jeg giver dig mit ord på, jeg vil gøre alt for at få retfærdighed.
Det er for sent.
Kan vi køre dig et sted hen?
Nej. Det er ikke nødvendigt.
Jeg insisterer.
Kom nu.
Jeg sætter mig aldrig ind i den bil.
Det er ikke landets flag.
Han havde intet.
Nu har han ingen.
Det passer ikke.
Han har et barnebarn.
Kom med mig.
Kom.
Det er mit barnebarn, Marta, og… hun er ti år gammel.
Hun er her, fordi hun vil fortælle jer noget.
Godt, du kom, Alicia.
Det var ikke let at komme.
Okay.
I er alle meget modige.
Alicia fik at vide, som jer alle, at hendes barn døde.
Jeg bad hende give mig et billede af Mateo, hendes søn.
Jeg viste det til Marta.
Jeg kender en dreng, der ligner ham på billedet.
Han har det samme seriøse blik.
På det sted...
...var vi alle lidt bange.
...vores vej
Med ære
For vi var alene,
og det var et stort sted.
Der var mange vagter.
De havde pistoler.
Men der skete også gode ting.
De gav os yoghurt som snack.
Og vi fik nye venner.
Min bedste ven hed Felipe.
Han var sjov,
og hans ører stak lidt ud.
Felipe...
Men...
...jeg tror ikke, Felipe er okay.
Nogle gange gjorde sprøjterne os meget syge.
Hvilke sprøjter?
-Hvad gjorde de? -Hvordan ved vi, de ikke skadede børnene?
Vi ved det ikke endnu, men lad hende tale færdigt.
Min far fandt mig.
Far… Undskyld, jeg sagde det ikke tidligere.
Han lovede at komme tilbage efter mig.
Men…
...de kørte os væk den aften.
Ikke os alle, bare et par stykker.
På en bus.
Drengen, der ligner Mateo, var der.
Det var min ven, Ana, også. Hun var høj,
og hun sagde, hendes far kaldte hende "frø".
Det er Ana!
Men… jeg ved ikke, hvor de er nu.
Vi må lede efter dem. Vores søn må dukke op.
-Søde, kan du huske… -Så du vores pige?
Vi finder dem. Lad os organisere os.
Vi finder dem. Der er håb.
Vent.
Der er en, der bad om at tale her, og han kan hjælpe os.
-Hvorfor er han her? Han slår mig ihjel. -Rolig. Jeg siger, jeg tvang dig med.
Jeg mener det.
Jeg siger, du er en god advokat. Du hjælper os.
Jeg…
Jeg er sundhedsminister.
Dette emne ligger tæt på mit hjerte, for hjemme hos os...
...har vi et af disse børn.
Indtil for nylig...
...var jeg sikker på, at han var forældreløs.
Det gør mig ondt.
Min datter, Daniela, er her.
Hej, skat.
Hun er vist lige så bange som mig.
Jeg vil gerne takke dig.
Du havde ret fra starten.
Jeg lover jer, at jeg er på jeres side.
I kan regne med mig. Jeg ved endnu ikke...
Jeg ved ikke, hvor jeg skal lede efter jeres børn,
søge retfærdighed...
...og forhindre, at disse grusomheder sker igen.
Men jeg lover, jeg gør det.
Jeg ved…
...der ikke er noget værre end at miste et barn.
-Ved du, hvor din søn er? -Det er meget farligt
for dig og os alle.
Jeg får Sergio testet og kommer til bunds i det her.
Gør, hvad du vil!
-Jeg så min søn død på hospitalet. -Er du sikker på, det ikke er din søn?
Jeg er syg.
Jeg kunne smitte dig.
Vi kan ikke blive syge.
-Du siger ikke noget. -Der skete ikke noget.
Du bliver forelsket igen en dag.
Jeg skal bruge de 20 bedste mænd i denne bygning.
Jeg skal bruge dem nu. Forstået?
Forstået.
Vi kan drikke os fulde en dag og se, hvad der sker?
Vi finder din søn.
Det lover jeg.
-Hvad er der? -Han er smittet.
Kom her.
Hvis min søn dør, slår jeg mig selv ihjel!
Hvor fanden er hun?
Du er den eneste forælder, der kan hjælpe med at finde dem.
Tekster af: Martin Larsen