NETFLIX PRESENTERAR
Ett noravirusfall har bekräftats i sektor 1.
-Finns det alltså två smittade här? -Vi hittar dem.
-Det här är Mateo, min son. -Han liknar honom.
-Vi såg aldrig liket, Fernando. -Fan!
En pojke har hittats levande.
-Alma! -Backa!
Vår trädgårdsmästare var på bussen. De är efter oss.
Jag var på bussen, Iván… De letar efter mig.
-Sergios föräldrar hittades döda. -De blev mördade. Jag vet det.
-De hade inget. Vem skulle råna dem? -Landet har större problem än ett rån.
De lyssnade inte. De litade på er. Det där är inte vårt lands flaggor.
-Hon är gravid, Iván. -Hon är sjuk.
Hon var på bussen.
Ämnet ligger mig varmt om hjärtat, för vi har ett av barnen i vårt hus.
Jag lovar att stå på er sida.
Jag vet inte hur vi ska hitta barnen och skipa rättvisa, men det ska vi.
-Du hjälper väl henne? -Jag vill hennes och ditt bästa.
Leta upp Manuela, nu!
Lycka till.
Sätt dig.
-Fryser du? -Lite.
Här. Lägg dig i sängen.
Du då?
-Mår du bra? -Jag?
Självklart.
Oroa dig inte för mig.
Vad gör du, Iván? Du får inte gå nära henne utan skydd.
-Gå ut. -Nej, jag vill stanna.
Var snäll och vänta där ute. Det tar bara en minut.
-Gå du. Kom tillbaka om en stund. -Okej.
Ta det lugnt, Iván.
-Svara inte! -Det är din mamma, Iván. Hon är orolig.
Hon har ringt fem gånger nu.
Om du svarar hämtar jag Manuela, och du får aldrig se oss igen.
Okej. Men lugna ner dig.
Vad vill du att jag ska göra?
-Ge henne vaccinet. -Det är inte stabilt.
-Vi har inte testat det på någon smittad. -Det var under 24 timmar sedan.
Ge det till henne.
Okej. Men då måste du hålla dig borta.
Hör du det?
Iván, det här är väldigt farligt för dig och för oss andra.
Lova att du inte går nära.
Vi får se.
ENSAMMA TILLSAMMANS
Vad är det?
UTAN RÄDSLA
BYGG FRAMTIDEN
MINNS REGNET
SKRATTA ÅT DEM
MOT MUREN MINNET
RÄTTIGHETER MÅSTE VINNAS
Om jag visste var de var skulle jag berätta det, señora.
-Hämta Manuelas föräldrars adress, nu! -Hennes föräldrar är döda.
En mormor, moster eller något måste hon ju ha.
Hon har inte det, señora.
Goddag.
Lämna oss ifred.
Vad gör du här?
-Hur mår du? -Gissa!
Du kan inte bara dyka upp. Luis kanske är på väg hem.
Är du ensam?
-Gå är du snäll. -Alma, se på mig.
Jag har kontroller vid varje utfart och fem enheter på varje väg.
-Vi hittar honom. -Kan du gå?
Vi ska hitta din son.
Jag lovar.
Svara!
Svara, för fan!
Jag såg att din man var här, Alicia. Var är han?
Han var tvungen att gå.
Han skulle vara till stor hjälp.
Han är en bra människa, men...
Han har aldrig velat tro att Mateo levde.
Han kanske bara behöver tid.
Men det finns aldrig nog med tid, Alicia.
Jag är verkligen ledsen.
Hur kan han vara så blind?
-Han är polis. Han vet... -Nej, det är ju därför han är förvirrad.
Han är del av systemet.
Jag vet, för det är jag också. Det här gör mig så förvirrad.
Han har nog tillräckligt med skäl att oroa sig.
Han är bara polis.
Tänk vad de gör med folk som snokar runt.
Ursäkta mig.
Jag ville tacka er för allt ni gör för att hitta våra barn.
Om ni tillåter...
Det här är en sång jag lärde mig här i Spanien.
Jag sjöng den för min bebis varje kväll för att ge honom tur.
Han sjunger att barnen måste somna fort
innan den stora hunden kommer och tar dem.
Han sjunger ju på baskiska. Hur kan du förstå det?
Farmor sjöng den för mig när jag var liten.
Gud vare med oss.
Jag är så hungrig. Vad blir det till middag?
Vad sägs om en speciell middag?
-Pasta med stekt tomat. -Får vi det igen?
-Gissa vad jag vill ha. -Vad?
-Tomatsallad. -Nej.
-Eller färsk torsk. Jättegott. -Så gott!
-Och till efterrätt? -Vad?
-Jordgubbar. -Sluta!
-Och choklad. -Nej!
-Sån god som smälter i munnen. -Sluta!
-Tyst. -Förlåt. Vi har slut på tomat.
Oj, ingen stekt tomat.
Men jag har en sak.
Då ska vi se...
Vad är det här?
Här är ju torsk.
-Och tomater och jordgubbar. -Wow!
-Vad? -Var kommer allt ifrån?
Det...
-Jag har köpt det. -Okej.
Jag har köpt det där man hittar många saker.
Där finns allt.
-Ja, Rosas marknad. Alltid bästa priset. -Precis.
Och...
Choklad?
Med mandlar.
-Julia! -Vad då? Vill du ha?
-Ja. -Ge mig en puss, då.
-Den är till dig. Du förtjänar den. -Får jag öppna den?
Bara om jag får en bit.
Du får hela chokladkakan, vännen.
Eller hur?
Köp fem blommor, betala för fyra.
Fem blommor!
Vad är det värt?
För er säkerhet. Stanna inte och samlas inte i grupper på gatan.
Bär alltid legitimation och visa den för polisen på begäran.
För er hälsa.
Obligatoriska hälsokontroller äger rum nästa tisdag mellan 8.00 och 18.00.
Jag skulle gärna också kramas, men...
Men jag kramar dig på insidan. Du verkar vara en jävligt bra snubbe.
Din dotter är också en jävligt... en toppentjej.
Hon har tur som har dig som far, och du som har henne som dotter.
Vad sa Álex?
Det han inte vågar säga till dig.
Han är tokig i dig.
-Nej, Alejo, ge henne först. -Båda ska få.
-Nej, ge henne först. -Vad är det? Lugna dig.
-Håll inte på så här. -Snälla.
Ska vi ge henne först? Okej.
-Gör det ont? -Nej.
Där ser du. Vi kommer att bli bra. Jag lovar.
Tack. Jag är skyldig dig en tjänst.
Manuela?
Manuela!
-Vad hände? Gör något! -Hon är bara trött.
Trött? Vad gav ni henne?
Vad gav ni henne?
-Daniela. -Vad är det?
Jag ska prata med din mamma.
-Det kommer inte att bli roligt. -Oroa dig inte, pappa.
Jag måste reda ut några saker med henne om de här barnen.
CIM.
Tror du att hon ljuger?
Jag vet inte.
-Jag hoppas inte. -Det finns säkert en förklaring.
Säkert.
Älskar du henne fortfarande? Älskar ni varandra?
Det är klart.
Din mamma och jag hör ihop.
Men ibland blir par...
Vi har levt tillsammans som om vi var delar av varandra.
Men tiden går och man fattar olika beslut som kan driva en isär.
Det är konstigt…
...hur lång tid det tar att inse det.
Men till sist...
Till sist inser man att man inte talar alls samma språk som sin partner.
Äntligen! Var har du varit? Varför svarar du inte?
-Var är pappa? -På sitt kontor.
-Har du hört från din bror? -Nej, hurså?
Luis. Jag ha ringt tusen gånger.
-Var har du varit? -Sluta.
Kan jag få prata för en gångs skull?
Sergios föräldrar har blivit mördade.
Det var många barn som rövades bort.
Föräldrarna letar efter dem.
Det verkar som om barnen har varit på CIM.
Lyssnar du på mig?
-Vet du var din son är? -Vad spelar det för roll?
-Jag ska testa Sergio och reda ut det här. -Gör du det.
Jag vet inte vad du pratar om
men medan du var vem-vet-var och gjorde vem-vet-vad
så försvann vår son.
Vad...?
-Alejo. -Syster.
Jag har ringt dig tusen gånger.
-Är Iván hos dig? -Ja, han är hos mig.
Så bra.
Nu känns det bättre.
Hos dig har han det bra.
Alejo... Mår min son bra?
Nej, Alma.
Han är smittad med viruset.
-Vad är det? -Han är smittad.
-Alejo! Jag kommer genast. -Nej.
Vänta där. Vi är på väg.
Herre Jesus.
-Stackars Manuela. -Ja.
Om det ändå fanns ett botemedel.
Ja, om ändå.
Om ändå.
Vart åkte de?
Jag tror inte att unge herrn kan ha åkt långt.
-Iván älskar henne, Hugo. -Gör han?
Ja, det är svårt att tro, men han älskar verkligen henne.
Ja. Kärleken är otrolig.
-Det är den här whiskyn också. -Ge mig lite.
Saknar du det?
Inte min syster alltså. Henne vet jag att du saknar.
Jag menar...
...kärleken.
Att vara...
Att vara kär.
-Hämta filten så du inte fryser. -Hör du!
Försök inte undvika att svara.
Kom igen.
-Saknar du det? Vad är det med det? -Det är klart att jag saknar det.
Jag saknar det hela tiden.
Vad saknar du?
Tystnaden.
Din skitstövel.
Nej, jag vet inte.
Att vara...
Att vara med henne.
Att höra henne andas.
-Att kyssas. -Ja.
Att kramas.
Att ha sex.
Jag saknar verkligen att ha sex.
-Sex är toppen, det är sant. -Ja.
Du kommer att bli kär igen.
Hon skulle inte misstycka. Hon vill att du ska vara lycklig.
Det vet du väl?
Ja, jag vet.
Bra.
Du är en bra kille.
Lite tyst, men en bra kille.
Vad är det?
Ingenting.
-Vad skönt det är här ute. -Ja.
Jag skulle kunna sova här, så skönt är det.
För er säkerhet.
Utegångsförbudet upphör nu. Ni kan röra er fritt.
Kom ihåg att alltid bära legitimation.
Förlåt.
-Vad är det? -Ingenting.
Jag måste till jobbet. De väntar.
-Men det är så tidigt. -Jag vet.
Se på dig.
-Ska du inte berätta? -Om vad?
Om igår kväll. Jag såg er två gå upp på taket.
Inget hände igår. Sluta tjata.
Vad tråkig du är. Vi brukade ju prata om allt. Men sen vi kom hit…
-Stör jag? -Nej, inte alls.
-Ska vi gå? -Ja.
-God morgon. -Äntligen kommer ni.
Rosa, vad har hänt?
Det som måste hända.
De hittade dem och båda är smittade.
De är på väg hem, men...
Det låter inte bra. Det där jävla viruset.
Min kusin... Äh, vem bryr sig?
Det bästa för dem är att vara hemma.
-Vilken katastrof! -Ja ja.
Sluta snacka nu, de kommer när som helst. Ta de där lakanen till stora sovrummet.
-Jag fixar en plats åt Manuela. -Självklart, Rosa.
Självklart.
-Vad är det? -Vad har jag gjort?
-Inget. Ingenting. Se på mig.
Du ville ju bara hjälpa.
Ja.
De är i alla fall tillsammans.
Javisst.
-Kom. -Okej.
Kom.
Där är ni.
-Tack för att ni kom så fort. -Vi fick precis höra.
-Vi beklagar det som hänt. -Vad är det?
-Vi kom för att byta lakan. -Vet ni inget om noravirus?
Ett dödligt virus botas inte med rena lakan.
Allt den smittade rör vid... lakan, handdukar, kläder...
-Det måste brännas. -Alma, de är inte läkare.
Förklara då för dem, så de vet vad vi kämpar med.
Ni förstår säkert att vi är lite nervösa.
Det här är ett virus som kan sprida sig väldigt snabbt i kroppen.
Smittan sker genom kroppsvätskor: saliv, svett, blod, spyor.
Det är viktigt att undvika fysisk kontakt. Ni ska få handskar och masker.
Men ni ska inte gå in här av någon anledning.
-Uppfattat? -Ja.
Bra.
Sara.
Ja?
Din far var expert på det här viruset.
Jag vet.
Om ändå han vore här.
Om ändå.
Vad fan gör ni här? Har ni blivit galen?
Jag såg er på mötet igår men hann inte prata med er.
Jag har sagt vad jag har att säga, men du lyssnar fan inte!
Jag vill bara hitta barnen.
Ni är den enda föräldern som kan hjälpa mig.
-Förstår ni inte? -Det finns inget att hitta.
Jag såg min son död på sjukhuset. Det tog lång tid att acceptera.
Hörde ni inte mitt barnbarn igår? Tvivlar ni inte en sekund?
Är det omöjligt att en av dem är er son?
Ni kanske kan lura de andra föräldrarna med allt ert prat, men inte mig.
Jag känner igen en bedragare när jag ser en.
Är det här verkligen inte er son?
Jag vill aldrig se er här igen. Försvinn!
-Hallå? -Alma.
-Har du några nyheter? -Nej, Enrique.
Förlåt att jag inte sa det. Min son...
Han var på min brors läger. De kommer hem nu.
-Jag hoppas att det inte är för sent. -Gode Gud.
Vi får hoppas.
-Hur mår du? -Vad tror du?
Jag är helt förstörd.
Jag är landets bästa virolog, och min son fick smittan från en anställd.
-Och min man... -Vad är det med honom?
Han kom och anklagade mig. Han frågade om jag vet var de försvunna barnen är.
-Var fick han det ifrån? -Alma.
-Ska jag ta hand om det? -Kan du det?
Jag gör allt du behöver. Det vet du.
Enrique...
Jag har nog aldrig tackat dig ordentligt.
Enrique?
-Är du där? -Du behöver inte tacka mig.
Jag måste gå. Det är en sak jag måste göra.
KÄNNER DU IGEN DEM?
-Kommendant. -Vad gör den där kvinnan här?
-Vilken kvinna? -Jag är inte dum. Vad gör hon här?
Hon är tokig, señor. Hon pratar bara strunt.
-Vad för strunt? -Om några barn som dog för längesen.
Jag sa åt henne att inte störa igen.
Men hon är vän med ministern, så det verkade bäst att låta henne gå.
Jag behöver dina 20 mest effektiva och lojala män, och jag behöver dem nu.
Uppfattat, señor.
SÄKERHETSDEPARTEMENTET
-Hur mår han. -Han är sövd. - Hej, Luis.
-Tack för att ni kom. -Febern är skyhög.
-Febernedsättande hjälper inte. -Ta in honom.
Det blir bra. Hör du mig? Hör du mig, älskling?
-Manuela är inte med. -De ska bota dig.
-Alma. -Hör du mig?
Vi gör honom i ordning.
Nej, kom inte hit. Jag är sjuk. Jag kan smitta dig.
Vi kan inte bli sjuka.
Vi botar folk.
-Vad heter du? -Pedro.
Hej, Pedro.
-Jag måste gå. Hejdå. -Vänta...
Älskling.
Raring.
Älskling.
-Hur ser han ut? Vad kan vi göra? -Jag vet inte. Vi förlorade viktig tid.
Viruset är i blodet och sprider sig i kroppen.
Du har ju ett vaccin. Du har väl en prototyp?
Nej, kom inte in. Vi måste följa reglerna.
-Kommer han att klara sig? -Ja, mamma gör allt hon kan. Ut nu.
Sergio. Kom så går vi.
-Kom. -Är Iván sjuk? Ska han dö?
Så klart inte. Han är bara sjuk.
Men han sover, så han vet inte.
Jag vill inte att något händer Iván. Jag gillar honom.
-Även om han inte märker mig så mycket. -Det är samma sak för mig. Kom här.
Sen kan ni ta lakanen ur Manuelas säng.
Vad säger du?
Vi kan väl vänta lite.
-De kanske kommer med henne. -Det gör de inte, Sara. Förstår du inte?
Men hur kan de...?
-Vi måste ju hjälpa henne på något vis. -Domerol.
Ja, 100 mg domerol.
Ja, okej. 100 mg domerol. Vad mer? Termaldin? Ja. Kapslar?
Perfekt, tack så mycket.
Rosa. Handdukarna.
-De är strax klara. -Skynda dig.
-Ursäkta mig, señor. -Smakar kaffet bra, Rai?
Säg åt dem att flytta ambulansen. Jag vill inte att grannarna ska se den.
-Ursäkta, señor. -Nej, vänta.
Det är bättre om de ställer den bakom huset.
-Señor... -Vad vill du?
Vet ni något om Manuela?
-Vad vet jag om Manuela? -Hon åkte med er son.
De åkte tillsammans.
Vad säger du?
Flickan är gravid, señor.
Gravid?
Ja.
Det har ingen berättat för mig.
De hade inte med sig henne hit som vi trodde.
Vi är rädda att hon är ensam...och döende.
-Rosa, handdukarna. Kom igen. -Ja, señor.
Han dör, Alejo.
Han dör.
Han fick en transfusion i ambulansen, men utan verkan. Det är en aggressiv stam.
Han får inte dö.
Om min son dör tar jag livet av mig. Hör du?
Vi har blodet jag nämnde, men... Jag vet inte.
Gör vad som krävs, Alejo. Vad som än krävs.
Okej.
Alejo. Var är flickan?
-Vilken flicka? -Hon som kom med min son.
-Jag vet inte vad du pratar om. -Jag är inte dum. Var är hon?
-Hon var döende. Hon var smittad länge. -Ta hit henne död, då. Var fan är hon?
Sara, Hugo. Kom fort. Kom.
Manuela är där. Åk och hämta henne. Ta bilen.
-Skynda er, så kan vi ha tur. -Tack.
Åk nu.
Kom.
Kom nu.
Kom igen! Skynda på!
Jag måste gå.
Vatten...
Förlåt. Hejdå.
Varje dag som går är förlorad.
Jag vet, men vi måste vänta.
Det här är inte heller vår sak.
-Egentligen... -Egentligen vad?
Inget.
-Vad är det, Emilia? -Ni borde ge er av, Álex.
Ni borde åka tillbaka till Asturien alla fyra.
När de märker att vi letar efter barnen kan vad som helst hända.
Emilia, om du tror att min bror åker utan dig känner du honom dåligt.
Och mig också. Om vi ska åka åker vi allihop.
Jag har aldrig varit mer säker på att jag vill stanna här.
Jag har blundat alldeles för länge.
Då så.
Gå du till Marta. Jag gillar inte att hon är ensam.
Hon gör läxor. Jag gav henne division. Hon sa att det skulle ta ett tag.
Marta har kunnat division i ett par år.
-Vill du ha mer vatten? -Okej.
Glöm inte att ta flaskan till glasåtervinningen.
Farbror Luis har sagt att återvinning är väldigt viktigt.
Daniela, säg ingenting.
Om du avbryter mig tappar jag kanske modet och inte säger det jag vill säga.
Jag gillar dig.
Jag mer än gillar dig. Jag är kär i dig. Det låter gammalmodigt, men det är sant.
Jag ber dig inte att älska mig.
Men, jag är inte dum. Jag vet att du gillar mig lite också.
Vad sägs om...?
Ska vi träffas en dag, dricka oss fulla och se vad som händer?
Okej, men du får säga det till henne.
Daniela, det är din pojkvän.
Va?
Vad i helvete?
-Hallå. Álex? -Ja, det är jag.
Ringde du om min bror?
Självklart.
Marta, gullet.
Vet du vem som är här? Öppna lite är du gullig.
-Mormor är i butiken, Begoña. -Jag vet det.
Jag vill prata med dig, gumman, inte med din mormor.
Dina föräldrar bad mig att ta med dig till huset där de arbetar.
Farbror Álex kommer snart. Han kan ta med mig dit om de vill det.
Vilken envis liten flicka.
Som du vill.
Men öppna en sekund så att jag kan ge dig lappen från dina föräldrar.
Nej!
Nej, snälla! Nej, släpp mig!
Snälla, släpp mig!
Så ja.
FRAMTIDEN TILLHÖR OSS
Marta.
Kolla så många lastbilar.
-Skynda er. -Skynda er.
Vart ska vi?
Skynda på.
Vi går ordentligt i rad allihop.
-Kom. Spring. -Varför är soldaterna här?
-Vart ska vi? -Strunta du i det. Kom så går vi.
-Jag är rädd för dem. -Gå nu.
Kom igen. Skynda.
Kom igen. Sätt fart! Kom igen.
Håll ut, min älskling.
Håll ut lite till, okej?
Var stark, älskling.
Du är så ung, vännen.
Min pojke...
Alma, han kanske kan höra dig. Vi måste vara starka för honom.
Vi måste tömma lungan. Det är bäst att ni går ut.
-Nej, jag vill inte. -Det går fort. Låt dem göra sitt jobb.
Kom nu. Res dig.
Kom.
Jag står inte ut.
Det är vår son, Luis.
Vår förstfödde.
Jag kände honom i magen.
Jag höll honom i mina armar.
Han var så liten.
Minns du?
Jag såg honom växa.
Nu är han en man. Så stilig.
Han är en del av mig.
Ni såg på varandra med sådan kärlek, den lille och du.
Du förstår honom inte som jag.
Han är...
...känslig...
...och fri.
Han är god, Luis.
Han är god.
Han är bättre än oss.
Det är Daniela också.
Ja, våra barn är fenomenala.
De är spegelbilden av vår kärlek.
Men inte nu.
Jag känner att du inte älskar mig som för.
Han ska inte dö. Jag vill inte det.
-Pulsen är långsam. Vi får sluta. -Vi behöver en påse till.
-Alejo, om hon dör... -Det gäller min systerdotters liv.
Flickan klarar det.
Tack, gumman.
-Är det verkligen här? -Jag vet inte. GPS:en har blivit tokig.
Det måste vara här.
Titta.
-Kör. -Där är det nog.
Kör.
Vad fan är det här?
Varför är det så många militärer på en camping?
Jag känner igen det här.
-Vad säger du? -Jag har sett det i Almas film.
-De försvunna barnen är här. Jag såg dem. -Skynda på. Alla i en rad. Snabba på.
Kom.
Vad är det?
SJUKSTUGA
-Sätt alla barnen i lastbilarna. -Señor, vad pågår här?
Men vad rör det dig?
Du är inte här för att ställa frågor.
Sök igenom hela stället. Inte en själ får bli kvar. Uppfattat?
Kom igen, Navarro.
Ja, señor.
-Snälla! -Lyssna på mig.
-Inget kommer att hända. -Det var kvinnan som tog Marta.
-Kom! -Lugna dig, Hugo.
-Vi måste hjälpa barnen. -Vi kan inte ensamma.
Vi måste hitta Manuela. Okej?
Okej.
-Hur mår Iván? -Dåligt.
Serumet är tillverkat av blodet från en person med hög antiviral nivå.
Blodplasman förhindrar de inre blödningar som dödar de sjuka.
-Samma behandling som mot ebola. -Ja, samma princip. Det är experimentellt.
Var hittar du donatorerna?
De är överlevare.
Det finns personer som kan bli till vaccin.
Minns du i USA?
Barnen hade botemedlet mot smittkoppor i kroppen.
Barnen i Balmis expedition.
Det stod ett minnesmärke vid mitt hus när jag var liten.
I Corrientes.
Så alla överlevande skulle kunna bli donatorer?
Nej.
De är få och mycket speciella. Vi måste faktiskt...
...manipulera deras immunförsvar.
Hur?
Vi injicerar viruset för att öka resistensen. Det är enda sättet.
Vissa tål det inte.
Men de som gör det är vår enda chans att överleva.
Oj, vad modig du är, då.
Jag har letat efter dig.
Nej!
Släpp mig!
-Släpp mig! -Stilla.
Släpp mig!
-Det fattades en. -Släpp mig!
-Kom inte in här, Daniela. -Låt mig komma in.
-Du får ta farväl senare. -Jag måste se honom.
Vänta lite.
Iván! Min älskling!
Jag är här, älskling.
-Jag är här. Min älskling. -Mamma.
Jag är här.
Han reagerar.
Hon är smittad!
-En till! -Ingen rör sig.
Vi kommer att dö!
-Hon är sjuk! -Backa!
-En till!
-Han är smittad. -Fort!
Försvinn!
Gode Gud.
För er hälsa. Hälsovarning nivå ett.
Hälsovarning nivå ett.
Señora, vad är det för sirener?
Det är hundratals fall i sektor 2. En extrem situation kräver radikala åtgärder.
Är allt som det ska?
Var är hon? Hon ska inte gå runt här halvdöd.
Om det han säger är sant kan jag rädda Manuela.
-Iván. -Var är Manuela, mamma?
Tack, presidenten.
Regeringen vill skicka alla barn under 15 år till läger
där de är friska och trygga långt från de främsta smittokällorna.
Se vem som är här. Marta är tillbaka.
Var är mitt barnbarn, din satkärring?
Rör dig inte.
-Vad sysslar ni med här? -Det rör inte er.
Jag kallar på kommendanten.
Berätta vad du har där inne annars sliter jag ut det med egna händer.
Öppna dörren, Luis!