NETFLIX PRESENTERAR
DETTA HAR HÄNT
Iván, det här är väldigt farligt för dig och för oss andra.
Manuela?
Alejo?
-Mår min son bra? -Nej, han har blivit smittad.
Tvivlar du inte en sekund? Är det omöjligt att en av dem är din son?
Han säger att vissa letar efter barnen.
-Ska jag fixa det? -Kan du det?
-Du blir snart bra. -De tog inte med Manuela.
Hon är gravid, señor.
Var är hon?
-Hon var döende, Luis. -Ta hit henne död, då. Var fan är hon?
Manuela är här. Åk och hämta henne.
Vart ska vi?
Nej!
Han är en bra människa men han har aldrig velat tro att Mateo lever.
Han får inte dö. Gör vad som krävs, Alejo. Vad som än krävs.
Öppna lite, gumman.
-Pulsen är svag. Vi borde sluta. -Jag behöver en påse till.
Vet ni inget om noravirus? - Iván!
Det är ett virus som sprids väldigt snabbt inne i kroppen.
Smittan sprids genom kroppsvätskor. Man måste undvika all fysisk kontakt.
Kommendant. Är ni kvar?
-Jag skulle precis gå. -Är allt som det ska?
Jag gillar inte lösa ändar.
Allt är klart. Lastbilarna är på väg.
-Den svarta flickan saknas. -Ja.
-Hon ska inte gå runt här halvdöd. -Om hon lever, är det inte länge. Tro mig.
-Förstör alla prover som finns kvar, okej? -Ja.
Fan!
Rör dig inte.
Vad gör du här?
-Vad vill du? -Lugn.
Jag behöver bara hjälp. Vi har en jättesjuk flicka här utanför.
Den svarta flickan? Lever hon än?
Omöjligt.
-Om vi inte hjälper henne dör hon. -Så klart. Hon är inte den enda som dör.
Ta mig till henne. Ta mig till henne nu.
-Ut. Kom inte närmare. -Okej, okej.
-Ut. -Lugna dig.
Släpp pistolen annars skär jag halsen av dig.
Jag har den. Så ja.
Helvete.
Vad gör vi?
-Jag vet inte. -Vad ska jag göra?
Vad gör vi. Hon dör ju. Hon dör.
Helvete.
Okej. Hämta Manuela.
-Är du säker? -Ja, hämta Manuela nu.
Lita på mig.
Du och jag går in...
TALET
...och du ska göra vad du kan för att bota henne. Då går vi.
UTAN RÄDSLA
BYGG FRAMTIDEN
MINNS REGNET
SKRATTA ÅT DEM
MOT MUREN MINNET
RÄTTIGHETER MÅSTE VINNAS
Kom här.
Rör på påkarna.
Stäng dörren, Álex.
Varsågod och tala, Begoña. Var är mitt barnbarn?
-Lugna dig. -Var är hon?
Lugna dig. De tog henne för hennes eget bästa.
Var är mitt barnbarn!?
Det räcker Emilia.
Okej, snälla Emilia.
Var är hon? Jag ska döda dig, din satkärring.
Nu räcker det.
Okej, gå härifrån. Gå för helvete. Gå, sa jag.
Kom igen.
Emilia?
Mår du bra?
Nej.
För er säkerhet. Stanna inomhus.
Det är förbjudet att vistas på gatorna utan speciellt tillstånd.
Ja, det är bra. Tack.
-Vad är det? -Larmet vid muren.
En grupp försökte bryta sig in. - Hur mår Iván?
Mycket bättre.
Det är otroligt, Alma.
Det är ministeriet som ringer. Antalet smittade har mångdubblats på två dagar.
-Ja? -Señora, vad är det för sirener?
Lugn, Rosa. Några obehöriga försökte komma in, men de stoppades.
Är de sjuka?
Folk säger att det är en epidemi. Vad kommer att hända?
Det är få fall i vår sektor. Gå och laga frukost, det blir en lång dag.
-Ja, señora, jag ringer Rai. -Okej.
Kom ihåg att sjukvårdspersonal i zonen kan få sådana här masker gratis
på sjukhus, vårdcentraler och apotek.
De är lätta att använda. Man sätter på dem så här.
Handskar då?
-Hälsovarningen... -Vad säger de?
De har hundratals fall i sektor 2.
Sjukhusen är översvämmade. Det är kaos, Luis.
Vi måste säga åt dem att bara säga sånt som är relevant.
-De får inte sprida panik. -Vi kan styra media men inte viruset.
En extrem situation kräver radikala åtgärder.
Jag kan inte hjälpa henne.
-Febern är lägre. -Det är tabletterna.
Det betyder ingenting. Det är som plåster på en skottskada.
-Var stark, Manuela. -Kom.
Jag vet inte om din fru är modig eller korkad.
Men är hon går så nära, blir du snart änkeman.
-Oroa dig du för ditt eget liv. -Jag kan inte göra något.
Inte?
Har vi ingen nytta av dig, menar du?
Är det vad du säger? Vi har ingen nytta av dig.
-Ska jag skjuta dig, då? -Du har inte stake nog.
-Har jag inte? -Sluta nu, Hugo.
-Det räcker. -Döda mig då.
Döda mig. Flicka dör i vilket fall som helst.
Jag har kämpat mot viruset i många år och vi har ett enda hopp.
En flicka bland tusen som vi har testat.
Är det det ni gör med barnen? Din djävel.
Du förstår inte, du är för trög.
Du förstår inte uppoffringarna vi måste göra i kampen.
Din stackare. Du hade ett mirakel i ditt hus, utan att veta det. Vilken ironi.
Hugo, sluta nu. Sluta.
Lugna dig, Hugo.
Om det han säger är sant kan jag också rädda Manuela.
Ja, absolut.
Ja, självklart vet jag det.
Ja.
Jag behöver all vårdpersonal som finns.
Bra.
Generaldirektören säger exakt samma sak.
Ursäkta.
Roberto, jag behöver all tillgänglig vårdpersonal.
Skicka ut ett meddelande och ta de smittade till samma område.
Sköter du det?
-Ja, jag ringer honom direkt. -Señor.
-Rosa! Jag är upptagen. -Det är presidenten som ringer.
Ursäkta mig.
Hallå? Ja.
Hej, presidenten.
Ja, jag är medveten om det.
Ja, vi kommer dit direkt.
-Presidenten vill träffa oss omedelbart. -Vänta, Luis. Vi måste prata.
-Kan vi ta det sen? -Nu. Det är viktigt.
Kommer du ihåg volontärerna jag talade om?
-Bloddonatorerna med hög antiviral nivå. -Ja.
De är inte vuxna.
Antikropparna visar sig bara i växande organismer
som har överlevt en första exponering.
Det är det jag har dolt för dig, Luis.
De är barn.
De vuxna har redan ett färdigt immunsystem.
Kommer Iváns blodtransfusioner från ett av de här barnen?
Ja.
Hur får du tag i dem?
De flesta...är övergivna barn utan familj.
Utan hopp, utan föräldrar, utan någonting.
Jag gav dem ett hem. Jag tog hand om dem.
Jag gav dem allt.
Jag behandlade dem som de änglar de är.
Luis, de är mirakel.
Jag kan aldrig i livet tacka... för att de räddar livet på vår son.
Är Sergio också ett av de barnen?
Utan det här blodet...
...hade vår son varit död idag. Förstår du, Luis?
Vet presidenten om det här?
Ja.
Skynda dig.
Han väntar på oss.
God morgon! Upp och hoppa, barnen.
Kom igen! Upp och hoppa.
Kom igen allihopa.
Titta vem som är här! Marta är tillbaka. Upp och hoppa.
Dags att gå upp.
Välkomna vår vän tillbaka. Så ja.
-Bra. -Vi är tillsammans igen.
Jag har med filtar till barnen. De fryser nog.
Det är fuktigt här nere.
-Ingen får komma in här. Jag delar ut dem. -Är allt bra?
Jättebra, tack.
Vad är det ni gör här?
Det angår inte er. Gå annars kallar jag på kommendanten.
-Hörde du? -Klart och tydligt.
Jag går. Jag ska inte störa.
Du är en stark kvinna. Varför har du inte blivit smittad?
Håll käften och sätt igång. Nu!
Alma.
Luis.
Hej.
Vad skönt att höra om Iván. Jag har tänkt på er mycket.
-Tack, presidenten. -Stig på.
-Ni känner väl kommendant Jiménez? -Ja, vi har träffats ofta på sistone.
-Han brukar komma med dåliga nyheter. -Varsågoda och sitt.
Då så.
Ni är här för att jag litar på er och jag behöver er i denna kris.
Situationen är väldigt allvarlig. Men vi ska klara det.
Tack för ert arbete och er kunskap. Framför allt ditt, Alma.
Det du har forskat på kan bli vår räddning.
-Tack, herr president. -Ge mig siffrorna igen.
Jag beräknar att det på 10 000 barn finns åtta som är speciella
och har tillräckligt med antikroppar för ett vaccin.
-Hur många kan varje barn rädda? -500 som inte smittats.
De redan smittade behöver mer blod.
Luis, vi ska skicka ett meddelande. Jag har redan skrivit under.
Vi ska säga att vi ska evakuera barnen från staden för att skydda dem.
-Kommendanten sköter insamlingen. -Ska bli, herr president.
Vad händer med barnen?
De tas väl om hand, precis som nu. Vi ska bara testa dem.
Kan vi garantera att de som blir vaccin är säkra?
Vi ska göra vårt bästa.
Vi ska alltid vara tacksamma mot dem och deras familjer.
Tacksamma? Det handlar om barn.
Hundratals barn som vi inte kan garantera överlever.
Hittar vi inget vaccin dör de ju ändå. Vi ger dem en chans.
Vi ger oss alla en chans att överleva.
Alla. Då ska vi alltså också vaccinera folk i sektor 2?
Regeringen kommer att göra allt i sin makt.
Som alltid.
Luis. Jag vill ställa dig en fråga.
Hur kände du när din son överlevde, tack vare vaccinet?
Vi kan inte göra ingenting, Luis. Visst. Det kan hända att barn dör.
Det kan också hända att vi inte kan vaccinera hela befolkningen.
Vi har att välja mellan att ta en risk med de här barnen...
...eller låta viruset utrota oss.
Det är dags för oss att släppa...
...overkliga ideal, och agera beslutsamt.
Nåväl.
Jag står vid din sida, presidenten.
-Tack. -Men...
...jag vill läsa meddelandet innan jag utfärdar det.
-Ja, varsågod. -Tack.
Helvete.
Du är så blek.
Hur många påsar blod behövs det?
Du är iskall?
Hon lever väl än?
Ja.
Då fortsätter vi.
Vi fortsätter.
-Hämta lite vatten, tack. -Självklart.
Försiktigt.
-Bättre? -Ja.
Lova att du säger till om du mår dåligt.
Lova mig, snälla.
Oroa dig inte.
Det här går inte.
Presidenten, folk i det här landet har svultit....
...lidit i krig, överlevt stora kriser och levt utan någon frihet.
Men du kan inte be pappor och mammor att ge upp sina barn.
Det är vad polisen är till för.
Ni kan lita på att vi kan samla in dem.
-Det blir uppror. -Då kväser vi det.
Med blod, med oskyldiga offer?
-Vill du ha det? -Vill du ha ett uppror eller en pandemi?
Jag vill samma sak som ni.
Men jag är övertygad om att vi kan göra det annorlunda.
-Vad föreslår du? -Vi måste övertyga folk.
Vi måste hålla ett tal som förklarar allvaret i situationen,
men vi måste också försäkra dem om att vi ska göra allt vi kan...
...för att deras barn ska ha det bra.
Jag instämmer. Jag informerar media, señor.
Nej, nej.
-Det måste vara nån de litar på. -Gör det du.
-Jag? -Ja, varför inte?
Det är en bra idé. Folk litar på dig.
Dessutom kan det hjälpa mot ryktena att du har vänt dig mot mig.
-Då känns det inte som ett officiellt tal. -En familjefar som talar till familjerna.
Ett tal från hjärtat... baserat på vetenskap.
Okej. Jag gör det.
-Tack, Luis. -Ge mig ett par timmar att förbereda det.
Det låter utmärkt.
Ni tre följer med mig. Håll ihop.
Señorita? Vänta.
Milda makter, behövde du inte gå på toa? Gärna idag.
Pedro, stanna med flickorna. Vänta på dem när du är klar, okej?
Få inte för dig att gå ensam.
Killen?
Killen!
-Heter du Pedro? -Jag får inte prata med nån.
Vänta lite. Säg mig en sak bara.
Minns du om dina föräldrar kallade dig Mateo?
Låter det bekant?
Hurså?
Jo...
Jag tror att jag kan vara din pappa.
Allvarligt?
-Vad gör du? -Inget.
-Vem pratar du med? -Ingen.
Ljug inte för mig.
Hur mår Iván?
Han är med sin syster. Han sa åt henne att inte komma nära.
Iván smittar inte.
Hur gick det hos presidenten? Kan ni göra något?
-Våga inte komma in här! -Älskling.
-Du kommer att ramla. Pappa! -Vad händer?
Jag måste till henne. Vi måste hjälpa henne.
-Iván. -Nej, Iván! Gå inte upp.
Du är för svag. Lugnande medicin, nu!
Var är Manuela, mamma? Vad har du gjort?
-Iván, Hugo och Sara hämtar henne. -Nej.
-Vi måste hjälpa henne. -Vi kunde inte göra nåt.
Hur vet du det?
Din morbror sa det. Du själv var ett mirakel.
-Hon var gravid. -Du gör din bror upprörd.
-Snälla... -Har du inget hjärta?
Manuela...
Lugna dig. Vet du att du har dödat ditt barnbarn?
Hon var med honom, varför tog de inte med henne?
-Du är ett monster. -Tig!
Pappa, gör nåt. Varför gör du inget?
Jag avskyr dig.
-Du klarar dig. -Jag avskyr dig.
Du kommer att bli bra.
-Hur kan du tillåta det? -Till mitt kontor.
Hon är en mördare.
-Jag förstår inte hur du kan tillåta det. -Sätt dig, håll tyst och lyssna på mig.
-Somna inte. Hallå? -Jag mår inte bra.
Vi måste sluta. Koppla ur henne.
Koppla ur henne.
Det är ingen fara. Se på mig.
-Jag mår bra. -Det gör du inte.
-Ge henne något. -Ja, hon behöver glukos.
-Jag mår bra. -Ge mig tabletterna där.
-Se på mig. Ser du mig? -Jag mår bra.
Du har lågt blodsocker bara.
-Titta på mig. -Här har vi dem.
-Här är de. Det är ingen fara. -Bra.
Jag kan inte tro det. - Manuela.
-Det är inte möjligt. -Manuela.
Manuela.
Sara.
Febern är nästan borta. Jag kan inte tro det. Hur visste du?
Vännen.
Det är min syster.
-Därför ska du inte svara. -Om jag inte svarar blir hon misstänksam.
Kom igen.
Okej, sätt på högtalaren. Kom.
-Alma. -Äntligen.
-Varför svarade du inte? -Jag hade inte mobilen.
Hur mår Iván?
Flickans blod fungerade.
Hennes föräldrar åkte dit. Har du sett dem?
Vad?
Hör här. Den där tjänsteflickan. Är hon död?
Iván.
Alejo?
-Vad har du gjort med min dotter? -Gud!
Var är min dotter? Jag dödar dig din jävel.
-Hugo! -Jag dödar dig!
Hugo. Vi behöver honom för att hitta Marta.
Snälla, sluta.
Sluta.
För er hälsa. Hälsovarning nivå ett.
Hälsovarning nivå ett. Bär mask på allmänna platser.
Gå till en auktoriserat vårdcentral vid febersymptom.
Följ alltid instruktioner från sjukvårdspersonal och polis.
Hälsovarning nivå ett.
Klockan. Ring på klockan.
-Fråga inte. Stäng inte, Julia kommer. -Var kommer pistolen ifrån?
-Hugo! -Álex, hjälp Julia.
Hjälp oss är ni snälla.
Ta henne till sovrummet.
Hon är svag.
-Försiktigt, Álex. -Försiktigt.
-Hur mår du, flicka? -Bra, jag berättar sen.
-Du är blek. -Oroa dig inte.
-Vem är det? -Den jäveln tog min dotter.
-Han tog henne. Det är Almas bror. -De använde henne.
De använder barns blod för att bota viruset.
Vad har du gjort, din jävel? Jag dödar dig.
-Vi måste prata med Luis. -Tänk om han är med dem?
Då har vi den här herren.
Kom, jag följer med. Du stannar och ser till den där skiten.
Jag stannar hos Manuela. Hon är svag och kan behöva mig.
Det går bra.
-Lycka till. -Ja.
-Hugo, nu går vi. -Álex, kom lite.
Bind färdigt honom och släpp honom inte med blicken.
-Hugo. Hämta Marta. -Ja.
Ta hand om mamma, snälla.
-Hugo! -Okej?
Självklart. - Jag kommer.
Señor, släpp in mig!
Señor. Var är min dotter?
Vad har ni gjort?
-Rosa! -Jag kunde inte stoppa dem.
-Vad gör ni här? -Vad tror du, Luis?
Hur vågar ni komma till mitt hus?
-Jag behöver prata med din man. -Han har inte tid. Han skriver ett tal.
Din man är skyldig mig en förklaring.
-Försvinn från mitt hus. -Nu räcker det.
Jag har en timme på mig till talet. Du får fem minuter. Följ med mig.
Säg inte ett jävla ord.
Dörren är låst. Jag hämtar nycklarna.
Vänta.
-Vad gör du här? -Du måste följa med mig.
-Jag kan inte nu. -Det är viktigt.
Snälla.
-De har tagit mitt barnbarn igen. -Marta mår utmärkt.
Hon är med barnen som skapar antikroppar.
Hon är värdefull, och vi tar väl hand om henne.
Visste du detta?
Jag...
Det enda jag vet är att viruset har en snabbare framfart än vi trodde.
-Min fru är den enda som kan stoppa det. -Vad gör ni med barnen?
-Det är invecklat, ni skulle inte förstå. -Invecklat? Du menar farligt?
-Ge tillbaka mitt barnbarn, Luis. -Jag kan inte. Inte direkt.
-Jag ber bara att ni har lite tålamod. -Tålamod?
Ska jag ha tålamod, när mitt barnbarns liv står på spel?
Hon är i fara. Hör du ens vad du säger?
Du är en skitstövel. - Alma, jag har din bror.
Jag dödar honom med egna händer om vi inte får Marta.
Om ni skadar min bror kan ni vara säkra på att ni aldrig ser Marta igen. Uppfattat?
Grip honom, Rai.
Jag litade på er, señor.
Emilia.
Vänta ett par dagar.
Vi behöver vaccinet.
Jag är glad att min man inte kan se vad du har blivit.
Du är en dålig människa.
En illojal och usel man.
Sara!
Snälla, Sara!
-Kan du vara tyst? -Lossa mig, snälla.
-Var inte dum. -Mina händer har domnat. Snälla.
Försöker du med nåt skjuter jag.
-Hör du det? -Ja.
Säg mig en sak. Hur visste du att ditt blod skulle fungera?
Polisen!
Polisen! Tänk inte ens tanken.
-Du skulle bara våga! -Okej.
Det är över, Julia.
Grip henne.
Okej.
-Julia, så du är den andra lilla systern., -Dra åt helvete, Begoña.
Berätta för min gudson att jag skonade dig.
Bra.
Tack för att ni ringde, kommendant.
Det är jättebra, älskling. Ändra inte mer. Det kommer att gå fint som alltid.
Folk tycker om dig, Luis.
Och jag älskar dig.
Då så.
Hur många gånger? Tusen? Femtonhundra?
Du kan fortfarande inte knyta en slips.
Daniela.
Ska du inte se talet?
-Ska vi inte bli sams? -Jag ska prata med henne.
Daniela.
Vännen.
Det är en stor stund för din far, för mig, för vårt land.
Det vore fint om du var med.
Luis.
Framtiden tillhör oss.
-Herr ministern. -Är det dags?
Fem, fyra...
Idag talar jag till er som hälsominister men även som familjefar.
Ni vet lika väl som jag att vårt land står inför en enorm krissituation.
Trots alla våra tidigare ansträngningar för att utrota det livshotande viruset...
...har epidemin nu blivit än mer rasande och omöjlig att stoppa.
Regeringen, och framför allt min fru, Alma López-Durán,
har kommit väldigt nära en lösning: Ett vaccin som kan stoppa blödningarna.
Din jävel.
Men innan vi lyckas,
och med tanke på den höga smittrisken bland riskgrupperna
vill regeringen skicka alla barn under 15 år...
...till läger.
Där är de friska och trygga på avstånd från de största smittokällorna.
Jag är mycket medveten om vad den här regeringen ber er om.
Jag vet också, precis som ni att familjen är det viktigaste av allt.
Personen vi har valt att dela våra liv med.
Barnen som vi har satt till världen tillsammans.
Därför...
...finns det inget värre än att skiljas från dem.
Men ibland...
...har vi inget annat val än att acceptera stundens allvar.
Vi tar ett steg framåt...
...och tänker på deras bästa, och på deras framtid.
Därför är det så viktigt att ni lyssnar noga på det jag nu har att säga.
Om ungefär en timme kommer ordningsmakten
att börja gå igenom era hem och leta efter era barn.
Göm dem.
Lämna inte bort dem.
De säger att det är för er skull, för att skydda dem. Det är inte sant.
De vill dölja en lösning som inte kan kallas annat än ett folkmord.
De vill inte skydda era barn från viruset. De vill ha dem till att skydda sig själva.
Grip honom.
Grip honom!
Mödrar och fäder i detta land...
Låt dem inte ta era barn.
Det var hundra år sedan landet miste
sina demokratiska värderingar.
Under denna mörka tid i vår historia beordrade en annan regering
avrättningen av en man...
...vars ord ekar än idag och är sannare än någonsin.
Öppna dörren, Luis!
Federico García Lorca skrev en gång:
"Det finns saker inlåsta mellan väggar..."
"...som skulle fylla hela världen om de gick ut på gatan och skrek."
Nåväl.
Det är dags för er att gå ut på gatan och skrika.
Öppna dörren, Luis!
Jag står på er och era barns sida.
Framtiden tillhör er.
För ett anständigt land...
...och för friheten.
För friheten!
-För friheten! -För friheten!
För friheten!
Öppna dörren, Luis!
Öppna dörren, din jävel!
Öppna dörren!
Öppna, Luis! Vad har du gjort?
-Du var fantastisk, pappa! -Är allt bra?
-Ja, skynda dig. -Åk.
Señor.
-Öppna! -Kör!
-Señor! -Kör!
Señor!
-Kör. -Fort!
-Kör! -Öppna!
Öppna!
AMBULANS
VI SKA BLOMSTRA
FRAMTIDEN ÄR...
För er hälsa. Kom ihåg hälsovarningen.
Respektera restriktionerna och rapportera om ni känner till något virusutbrott.
-Jag har en sjuk från sektor 1. -Öppna.
-Han är smittsam, det vore inte så bra. -Öppna nu!
Okej.
-Vad fan pågår här? -Kommendant.
Jag har en fånge till säkerhetsdepartementet.
Ska bli. Förlåt mig.
Kör vidare.
Kom igen!
Det var nära ögat.
För friheten!
Titta.
För friheten!
Du vann över dem, pappa!
Vi har inget att fira än. Det svåraste kommer nu.
För friheten!
-Varför fick du inget? -Marta, ät nu. Kom och ät.
Har du tänkt om?
Om du inte berättar vad mannen i badrummet sa
får du inget att äta. Förstår du det?
Marta, följ med mig. Kom här.
Var har ni Marta?
Var är hon?
Vilket blod.
Det är otroligt. Ditt immunförsvar är bättre än flickans.
Det är helt unikt.
Vissa säger att det är genetiskt, men vet du?
Enrique berättade din lilla hemlighet.
Han sa: "Om hon inte är mamman, vardan detta biologiska mirakel?"
Jag tror inte på mirakel. Jag tror på vetenskap.
Det är det du har i nacken.
Det är ett födelsemärke.
Vilket sammanträffande.
Din systerdotter har ett exakt likadant på exakt samma plats.
Jag vet inte vad du menar.
Titta här.
Berätta vad du har där...
...eller så skär jag ut det själv.
Varsågod.
Jag älskar er mest i världen.
-Vi älskar dig mer! -Vi älskar dig mer, pappa!
Ni ska få en sak till.
Håll händerna.
Vet du vem min far var?
Marta!
-Moster! -Älskling. Mår du bra, älskling?
Mår du bra, hjärtat?
Vi ska hitta och fånga förrädaren. Han är snart i rättvisans händer.
Det gäller även alla som hjälper honom med denna vedervärdiga komplott.
Presidenten anklagade mig för förräderi inför hela landet.
Snart avrättar han väl mig.
Jag har hittat lösningen mot viruset.
Jag stöder alla nödvändiga åtgärder för att bevara ordningen.
-Alla åtgärder? -Alla.
Ni har fem sekunder på er att skingra er. Sen skjuter vi.
På mitt befäl!
Vårt lands medborgare
har varit lika hedervärda som alltid och bevarat lugnet.
På gatorna råder nu absolut frid.
Trevligt att träffas.
Undertexter: Sara Palmer