År 4 f.Kr.
Så længe folk betaler, stiller vi ikke spørgsmål.
- Men hvad skal nogen fra Nazaret? - En kvinde kan jo ikke rejse alene.
Hendes forældre bad om diskretion.
Så tal sagte, Tzofi.
Hvorfor skal vi være diskrete? Hvorfor vælge os til rejsen?
- Når folk betaler, stiller vi ikke... - Nogle gange...
Nogle gange, når en jomfru bliver sendt væk for at bo hos familie -
- er det, fordi...
...hun ikke er det.
Du er så grov.
Så er vi her.
- Bakkerne. - Tak.
Gud være med jer videre.
- Må Gud være med dig. - På din rejse.
- Shalom. - Farvel.
Elisabeth?
Zakarias? Shalom!
Elisabeth, jeg er her.
Zakarias.
Onkel?
Elisabeth!
- Se dig lige! - Han kan ikke tale lige nu.
- Jeg forklarer senere. - Godt, pas på.
- Jeg har det fint, rolig nu. - Sid ned.
- Sid ned. Bare sid ned. - Godt. Jeg sætter mig.
Velsignet er du blandt kvinder og velsignet dit livs frugt.
Vent. Hvordan vidste du det?
Intet bør overraske mig længere.
Der sker noget bedre! Så stort!
Hvordan kan det forundes mig, at min Herres mor kommer til mig?
Sagde englen det?
Da jeg hørte lyden af din hilsen -
- sprang barnet af glæde.
Og salig er du, som troede, for det, som er talt til dig -
- skal gå i opfyldelse.
- Englen fortalte om mig. - Ja, til min mand.
- Han sagde: "Jeg tror det ikke." - Tag det roligt.
Du må ikke tabe pusten.
Da englen fortalte jeres nyheder, blev jeg så glad.
Jeg ved, hvor længe du har lidt. Jeg vil høre alt!
Grunden til, Zakarias ikke kunne tale, er -
- at han ikke troede på budskabet fra Gud om mig.
- Først var jeg også usikker. - Jeg har ondt af ham.
Men jeg må også indrømme, jeg nyder stilheden.
Elisabeth!
Han skrev ned, hvad englen sagde.
Jeg har lært det udenad. Han skal hedde Johannes.
Ikke Zakarias? Hvorfor Johannes?
Måske bliver han ikke præst som sin far.
En anden vej for Gud, for englen sagde også -
- at Johannes vil vende mange af Israels børn til Herren, deres Gud.
Han skal gå foran ham i Elias' ånd og kraft -
- for at vende fædres hjerter til deres børn -
- og give ulydige et retfærdigt sind -
- og skaffe Herren et folk, der er gjort rede.
For at bane vejen for...
Nu gør han det igen!
Mærk det.
Ja!
Han glæder sig til at komme i gang.
Lange, samlede fingre. Sådan.
Tommelfingeren på siden af første kno.
Ja. Mere feminint. Mere målrettet.
Vend håndfladen, men ikke for flad. Den krummer som for at fange regnen.
Ja.
For flad. Løft hælen. Højere. Højere. Op på tæerne.
Når du føler, at du begynder at falde -
- så bøj knæene, drej hofterne, så venstre fod fanger dig.
Nej.
Det må ikke ligne en fejl.
Du skal altid være i kontrol, selv hvis du ikke er det.
Igen!
Nej!
Igen!
Bedre.
Men vi er ikke helt i mål.
Mærket er det sidste sted, dine hænder rører gulvet, før sidste saltomortale.
- Forstår du? - Ja.
Fra sidst i anden del til finalen.
Og begynd!
For langt væk. Igen.
Med instrumenter denne gang. Timingen skal være præcis.
Og... nu!
Sådan, min pige.
Tag målene.
Og nu...
Lavere, lavere, hofterne bagud.
Langsommere.
Lad ham vente.
Træk den ud.
Sådan.
Det var da ikke så svært.
- Lad os male dit ansigt. - Ikke endnu.
En gang til.
- Nejningen? - Hele dansen.
- Forfra. - Min dronning.
Du hørte mig. Det skal være perfekt.
- Krukkerne må ikke gå i stykker! - Ja.
Vores allerførste.
De første frugter er hellige for Herren.
Som Jakob sætter dem -
- når de end ikke synagogen i ét stykke.
Jeg er ikke færdig, før du brokker dig.
De skal jo spændes fast!
- Vent til turen. - Vejene er hullede!
Jeg ved ikke, hvad vores skatter går til.
Bedrager mine øjne mig?
- Skønt at have dig tilbage. - Ja.
- Fortæl mig alt! - Der er halm imellem.
De klarer den.
Halm hjælper ikke, hvis de falder ud!
- Det sker ikke. - Bind dem fast.
Javel.
Har du reb?
Nej, det tænkte jeg nok. Vi er ikke fiskere mere.
- De ligner sig selv. - De stopper aldrig.
Rama, du laver ikke noget. Kom og hjælp.
- Rama! - Hvornår er du kommet?
Jeg har været her, men I havde travlt.
- Skænderi er ikke godt for olien. - Hvad?
Den skal bruges i ofringer som en liflig duft for Adonai.
Til at salve ypperstepræsten.
Ikke hvis den ender i gadens sprækker.
- Skal vi bære dem? - I snubler bare!
Abba, jeg er ikke Andreas.
- Mit fodfæste er godt. - Men dine hænder er beskidte.
Reb!
- Så meget at gøre og fortælle. - Ja!
Kan du læse det her?
- Abba, velsignelsen. De venter os. - Selvfølgelig.
Så vidt jeg kan huske.
Lovet være du, Herre, vor Gud -
- verdens konge, som er god og giver godhed.
Herren, vor Guds herlighed komme over os! Styrk vore hænders værk for os -
- ja, styrk vore hænders værk.
Hvad? Hvad kigger du på? Sagde jeg fejl?
Nej, det er bare...
Grækerne spiller jo teater.
- Vi taler ikke om den slags skidt her. - Det ved jeg.
Pointen er, de opdeler teaterstykker i akter, og...
Og du, abba...
Du starter en ny akt.
Komedie eller tragedie?
Det finder vi ud af.
Undskyld, vi afbryder. Vi hørte, Rama er her.
- Hvordan hørte I det? - Vi to hører jo alt.
Vi ved også, at så vil Thomas gerne se hende.
- Han må ikke være alene med hende. - Barnabas og jeg tager med.
Hun er i huset.
Godt, kom så.
- Vær forsigtig. - Ja.
- Ikke for hurtigt. - Ja, abba.
- Ikke for langsomt. - Abba.
Johanna?
Kuza, jeg er her.
Hvad laver du her? Det er midt på dagen.
Skal en mand forklare, hvad han laver i sin egen bolig?
Hvad laver du her?
Skal en hustru forklare, hvad hun laver i sin bolig?
Jeg har ledt efter dig, men ventede dig ikke her.
- Du har ikke sovet her i ugevis. - Hvorfor mon?
Hør, jeg vil ikke skændes.
Jeg ville sikre mig, du er klar til festen.
- Hvorfor skulle jeg ikke være det? - Ikke for noget.
Tager du det på? Det ser godt ud.
Så finder jeg noget andet.
Fint.
Lad os bare hygge os i aften, og...
Og?
Og ingenting. Hygge os.
Samarbejde, uanset hvordan aftenen går. Lad os hygge os.
Samarbejde? Hvad snakker du om, Kuza?
Hvad mener du?
- Vi skal bare hygge... - Du er ikke god til at lyve.
Du er heller ikke god til at lyve, Johanna.
Vi ved, du mødes med Døberen.
Og hvad så?
- Hvem har sendt dig? - Ingen.
Glem det. Min kone skal bare...
Sig ikke "hygge sig".
Du er jo ligeglad, nu du har Kassandra.
- Gør Herodes noget ved Johannes? - Nej.
Nej.
Herodes finder Johannes underholdende og interessant.
- Det ved du. - Ja.
Og det ville være uklogt at skade ham -
- når folket ser ham som profet.
- Han bør være forsigtig. - Jeg ved, du støtter ham.
Bare smil og foregiv i aften. Det er alt, jeg beder om.
Jeg kan smile og foregive, Kuza.
Jeg er øvet i begge dele.
Har du virkelig aldrig gjort det før?
Hadad og jeg fik altid vasketøjet sendt ud.
Og du har ingen opsparing tilbage?
Jeg frasagde mig min andel for at følge Jesus.
- Klogt valg. - Ja, det er en underdrivelse.
Men jeg har opdaget, hvor meget praktisk visdom jeg ikke har.
- Som at vaske tøj. - Heldigvis er det ikke svært.
Hvad er det?
Nogle salte, planteolie og dyrefedt.
Gid jeg ikke havde spurgt.
Rør godt rundt.
Nu er det gennemvædet. Godt.
Tag tøjet op, og dyp det i vandet.
Havde vi flere penge, kunne vi hyre folk til at vaske -
- og få tid til det rigtige arbejde med tjenesten.
Hvad ville det ligne?
At vi udnytter mulighederne for at bygge Messias' kongerige.
Skulle Jesus' følgere undgå simpelt arbejde?
Du forbereder dig på noget usagt.
Ingen ser på regnskaberne.
Vi burde fortælle og få flere følgere.
Det her laver dem, vi taler med. Tøjvask.
Hvis vi virker for ophøjede eller vigtige til daglige opgaver -
- mister vi forbindelsen.
Man ruller tøjet sammen og presser det hårdt mod klippen.
Pres.
Hårdere.
Det får vandet ud og fjerner snavs i stoffet.
Måske kunne nogen opfatte det forkert, men den tid, den sorg.
- Vi kommer længere med flere penge. - Der er Zebedæus' olivenolie.
- Som intet har indbragt. - Endnu.
Endnu.
Judas, du er lærd.
- Tak. - Men du er ikke vis.
Nå, javel. Tak for det. "Lærd" er da godt.
Du har viet dit liv til en mester.
Som går på vand og lægger storme -
- men ja, en mester.
Og dog overser du hans lektioner -
- for at finde fejl i noget, du ikke forstår.
Der er en lektion i alt, hvad han deler og beder om.
Fint.
Hvor begynder jeg?
Skyl det væk, der blev skrubbet. Du gør tøjet nyt igen.
Nu til min yndlingsdel.
Det klarer det mest genstridige skidt.
Det tørrer tøjet hurtigere.
Jeg har altid undret mig over, hvorfor du aldrig stank -
- selv om du altid...
...motionerede hele tiden.
Selv sved kan ikke måle sig med din styrke her.
Jeg må gøre noget med min styrke nu, når jeg ikke har brug for den mere.
- Eller ikke som jeg troede, jeg ville. - Se! Du har den også.
- Hvad har jeg? - En gammel måde at leve på.
Du lagde den bag dig, men kan ikke ryste den helt af dig.
Derfor du har tilpasset den.
Tredje og sidste skylning.
- Jeg er ikke helt med. - Jeg lagde min livsstil bag mig.
Selv om jeg lever markant anderledes end før...
...ser jeg stadig mulighederne -
- for effektivitet.
- Bad han om effektivitet? - Nej, at stå for kassen.
Så pas kassen.
Men, Simon...
Ikke alle, han mættede i Dekapolis, var fattige.
Nogle var bare langt hjemmefra uden mad.
Hvis vi havde indsamlet blot 10% af 5.000 -
- og taget imod en brøkdel af takkegaverne -
- fra dem, der havde råd -
- ville vi ikke have så svært ved at udføre vigtigt arbejde, indtil...
...Zebedæus' olivenolie giver indtægter.
Hvis han ville samle ind, havde han gjort det -
- men det gjorde han ikke.
Spørger du, hvorfor han ikke gjorde, som du havde gjort?
Mit gamle jeg havde solgt brødene.
Du burde spørge, hvem gavmildheden skulle lære noget.
Jeg tror på hans ord og lære.
De ændrede mit liv, men det ender ikke der.
Han er Messias, Simon!
- Det ved jeg. - Gør du?
Hvis han er Davids søn og opfylder Esajas' profeti:
"Herrens tempelbjerg står urokkeligt, højt over bjergene -
- knejsende over højene. Alle folkeslag skal strømme dertil..."
...skal farten op!
Han bliver ikke konge uden ressourcer eller magt.
- Det er uhørt. - Han er uhørt.
Profeteret, men aldrig set.
Det er stadig beskidt, Judas.
Helt ærligt. Det er første gang, og jeg er ikke...
...så stærk som dig.
Så brug din opfindsomhed.
Jesus bad os om det. Der er en grund.
Er du sikker på det?
For jeg tror, rent tøj er en dyd i sig selv.
Det bliver tydeligere.
Da jeg var ny, fik jeg nogle lærestreger.
Dyrefedt? Hvordan? Er der ikke klumper i?
Nej, det varmes og smeltes og føres gennem en si -
- for at adskille det faste fra det flydende fedt.
Det er som at si hvede for at fjerne urenheder -
- og skille det gode korn fra det dårlige.
Shalom, shalom!
Lige på klokkeslæt som aftalt. Det er et godt tegn.
Jeg forventer intet mindre af hans følgere.
Vi har ikke tid til høfligheder.
Kvinden venter udenfor.
- Men jeg hjalp med olien. - Tamar.
Bare under handlen.
Jeg bliver her og passer på vognen med dig.
Kan I bekræfte, at denne salvningsolie blev blandet -
- ifølge opskriften i Mosebogen?
- Til punkt og prikke, Rabbi. - Fremsig den, tak.
Af flydende myrra, 500 sekel, og vellugtende kanel, halvt så meget.
Det er 250 og 250 aromatisk sukkerrør og 500 af kassia -
- efter helligdommens vægt og en hin olivenolie.
Ordret.
Ekstremt godt renset.
Den er klar og lys.
Den bliver på fingrene.
Med al respekt, Rabbi -
- mener vi, at trægheden skyldes den rette mængde myrra.
Harpiksen er dyr og har en nødvendig bindende kvalitet...
Jairus, hvorfor overvejer vi en ny leverandør?
Vores nuværende rejser langvejs fra Judæa.
Fra Getsemane nær den Hellige By.
Der findes ingen bedre.
Rom har gjort Judæa til sin egen provins.
Der er importskat på varer derfra.
Og så betaler vi transport og arbejdskraft.
Zebedæus er lokal.
- Vi skal ikke betale transporten? - Aldrig, Rabbi. Jeg skriver det ned.
Jeg ved ikke meget om økonomi, Rabbi.
At støtte en lokal virksomhed kan hjælpe Kapernaum...
Drop facaden, Yussif. Tror du ikke, jeg ved, hvem din far er?
Yussif har en pointe. Det handler om god forvaltning.
Jeg er synagogens forstander. Sagen er afgjort.
Zebedæus, tillykke med det fine arbejde.
Før til protokols, at jeg var imod -
- at opgive sælgeren fra Getsemane -
- så fremtiden ved, at mindst én -
- talte for tradition og sædvane frem for finanser og praktik.
- Notér rabbinerens uenighed. - Noteret.
Zebedæus, følg med til mit kontor -
- hvor vi kan drøfte en aftale.
Dronning Herodias. Jeg tror, vi er klar.
Det er I sikkert.
Vi må sikre os, Salome også er. Øv det med hende igen.
Med forlov. Vi presser hende for hårdt.
- Hun skal hvile sig, før... - Det skal være perfekt.
Vi må overvælde ham.
Jeg med drikke, du med hendes optræden.
Dronning, jeg ved, Døberen fornærmede dig, men...
Fornærmede?
Fornærmede.
Synes du, mit ægteskab er ondt?
Selvfølgelig ikke! Jeg...
Skal jeg tilbage til forarmede Filip -
- og hans tarvelige Judæa -
- og forlade Antipas, som regerer regionen?
- Nej, min dronning. - Hvorfor ikke?
Var Døberens ord foran alle kun en fornærmelse -
- hvorfor så ikke støtte ham?
Måske skal jeg bare ignorere den lille fornærmelse -
- og lade enhver irettesætte mig offentligt.
Undskyld, min dronning. Jeg finder Salome med det samme.
Kom.
- Ingen besøg i dag. - Hvorfor?
En vigtig fange flyttes til en celle nær stueetagen -
- så vi er klar til at handle hurtigt.
- Handle? - Hører du dårligt?
Beklager. Det virker ikke i dag.
"Handle hurtigt." Hvad mener du?
- Hvad sker der? - Jeg er ikke sikker.
Normalt betyder den slags, fangen bliver løsladt...
...eller henrettet.
På hvis ordre?
Herodias'.
Johannes!
- Johannes, der sker noget! - Stop.
- De vil dræbe dig. - Stop.
Blinde ser, og lamme går.
Spedalske bliver rene.
Evangeliet forkyndes for fattige.
Nej. Nej!
Fædres hjerter vendes til deres børn, og ulydige gives et retfærdigt sind.
Herrens vej er banet.
Endelig alene nok til et øjeblik sammen.
Takket være Barnabas og Shula.
Før vi tog til Dekapolis, og alting skete der -
- hvilket, for at være ærlig...
Ud fra hvad jeg har hørt -
- har du nok stadig svært ved at acceptere det.
Jeg bliver da bedre til at acceptere det, jeg ikke kan forklare?
Det gør du.
Du er ikke samme mand som til brylluppet.
Nå... der er faktisk en -
- som stadig er den samme som altid.
Min far.
Hvordan gik det? Jeres snak, efter jeg gik.
Så godt?
Han elsker dig meget højt. Det kan ikke benægtes.
Det kan det ikke.
Han vidste, hvad jeg ville spørge om, før jeg gjorde det.
Det gjorde han klart i Samaria.
Intet går ham forbi.
- Kafni er hård, Rama. - Jeg håbede, han ville forstå.
Og kunne lade mig blive voksen.
Han finder Jesus anstødelig -
- og han er uenig i vores valg om at forlade faget og følge Jesus.
Jeg elsker dig virkelig, Rama.
Der må være en måde at gøre det på.
Det, håbede jeg, du ville sige.
- Ja? - Selvfølgelig.
- Jeg har en ide. - Har du?
Jeg har undersøgt alle detaljer -
- enhver tradition, alt sammen.
Har du?
I tilfælde af en manglende far -
- eller helt særlige situationer -
- som vores liv med Jesus nok er -
- findes en særregel til at indgå et ægteskab.
En mand, der er mindst 13 år, udtaler formuleringen:
"Du er nu helliget mig ifølge Moseloven og jødisk lov."
Derefter skal gommen give bruden noget værdifuldt.
Hvis hun tager imod, gør hun Kiddushin lovlig -
- og er trolovet og forbundet til ham.
Vent.
Er det alt? Er det alt, hvad du skal...
Sætningen skal siges foran to mandlige vidner.
Den ene repræsenterer gommen, den anden bruden.
Johannes kan vidne for mig.
Og der er jo kun én mand, der kan repræsentere mig.
- Jesus. - Jesus.
Den eneste, der kan give mig bort.
- Vi spørger ham. - Og så er det gjort!
Kontrakterne vil tage lidt tid.
De skal vel underskrives af en rabbi, som kan bekræfte -
- at omstændighederne er formildende og unikke.
Ja.
Hvis bare vi vidste, hvor vi kunne finde en rabbi til det.
Kan det virkelig ske hos os? Det føles rigtigt, men er det?
Det er ikke den første særlige forlovelse -
- i folkets historie.
Ester giftede sig med en hedensk konge for at redde Israel.
David lod ikke sin far vælge en brud.
Selv Jesus' forældre var ukonventionelle!
- Thomas. - Ja?
Vi kan ikke måle os med dem, men vi spørger Jesus.
Han afgør det.
Ja, selvfølgelig.
Én ukonventionel ordning bliver ikke vores.
Ruth var hedning, og hun sneg sig ind, hvor Boaz sov.
- Sådan gør vi ikke. Jeg spørger dig. - Det havde jeg glemt.
Nå, vi får se, hvordan det går.
Vil du for evigt gå med mig og læse med mig -
- og opremse endeløse regler og formildende omstændigheder med mig?
Ja.
Min dreng, gid hun stadig var blind!
Vi skal giftes! Det er i orden.
Jeg havde én opgave.
Hør på mig.
Det første, vi gør, er -
- at jeg vil se dig spise hele benet.
Den kvinde.
- Hold da op. - Hvorfor drikker du ikke?
Kun du skal drikke. Du drikker.
Hvis jeg ikke kan se det, skete det ikke.
Vor Fader, du som er i himlene! Helliget blive dit navn -
- komme dit rige, ske din vilje som i himlen således også på jorden...
...fristelse, men fri os fra det onde.
- Herre? - Fortsæt.
- Du har ret. - Min elskede.
Du får se.
Jeg har det fint. Jeg kan godt selv.
Ærede gæster, adelsmænd -
- generaler, kommandører og ledende mænd i Galilæa.
Jeg præsenterer, for kongens fornøjelse, og i den ærværdige tradition -
- en særlig gave fra Salome -
- datter af vores højeste dronning, Herodias.
Spændende. Hvad er Herodias' hensigt?
Jeg tror, jeg ved det, men vi får at se.
Hvis Herodes er tilfreds, kan han ikke sige nej til noget.
Bed mig om, lige hvad du vil, og jeg vil give dig det!
- Hvad som helst? - Op til halvdelen af mit kongerige.
Lovet være du, Adonai, vor Gud, verdens konge -
- som har helliget os gennem dine bud -
- og befalet os at bringe vores sønner ind i Abrahams pagt, vores fader.
Må dette lille barn blive mægtigt.
Herre, vore fædres Gud, bevar dette barn.
Lad ham være kendt blandt folket og på egnen -
- som Zakarias, søn af Zakarias og Elisabeth.
Nej, Rabbi, på Guds befaling skal han hedde Johannes.
Det er et fint fad.
Sølv?
Kun det fineste. Beregnet til en kongelig bryllupsfest.
Efterspurgt af kong Herodes selv.
Hvorfor griner du?
Jeg har aldrig været til bryllupsfest.
Men jeg er på vej til en.
Hvad betyder det?
Glem det.
Du ville ikke forstå det.
Er det dine sidste ord?
"Du ville ikke forstå det."
Bare et par mil mere.
Elisabeth, ingen i slægten hedder Johannes!
- Det ved jeg. - Zakarias, hvad sker der?
Gør hun det på grund af det, der skete med dig?
Nazaræeren Jesus.
Abner.
Shalom.
JOHANNES ER HANS NAVN
Lovet være du...
Lovet være du, Herre, vor Gud -
- verdens konge.
Johannes, søn af Zakarias og Elisabeth fra Judæa.
Her i dag efter ordre fra Herodes Antipas, tetrarken -
- dømmes du hermed til døden ved halshugning...
Tak.
Åh, Johannes...
- Senere. - Hvad?
For kamelen. Det er alt.
Hvad er dagens nyheder?
De er ikke kommet endnu.
Det kan være et godt tegn. De undersøger måske.
Eller også blev de afvist i går og drikker sorgerne væk.
- Sover de den ud? Det håber jeg ikke. - Der er de.
Hvad er nu det her?
Vi fik aftalen!
- De købte samtlige krukker. - Den gamle mand klarede det.
Det holdt hårdt. Herren fik os igennem.
Ikke kun abba prøvede at lukke en handel i går.
I kan spørge hende.
Ja, hvad med vores ringduer?
- Turtelduer. - Nej, ringduer.
Det hedder det jo.
- Hvad snakker du om? - Ud med det. Hvordan gik det?
Ja.
Ja!
Mazel tov!
- Sker det virkelig? - Vi har et par opgaver først.
- En af dem involverer dig. - Jeg laver ikke en chuppa.
- Det vil jeg heller ikke. - Tillykke, Thomas.
- Det er gode nyheder. - Ja.
Lovet være Herren, Israels Gud -
- for han har besøgt og forløst sit folk.
Han har oprejst os frelsens horn i sin tjener Davids hus.
Andreas!
Som han har forkyndt ved sine hellige profeters mund:
At frelse os fra vores fjender og fra alle dem, som hader os.
Andreas, er du hjemme?
Johanna?
Nej, nej, nej.
- Nej. - Det gør mig ondt.
- Hvad er der galt? - Nej, det er Johannes.
- Er du Filip? - Nej.
Jeg er Judas. Filip er ude.
- Jeg siger det til Filip. - Godt.
- Johannes er... - Træk vejret, Andreas.
At vise barmhjertighed mod vore fædre og huske på sin hellige pagt -
- den ed, han tilsvor vor fader Abraham.
Åh, Andreas.
Åh nej.
Vi vidste, dagen ville komme.
Vi skulle have været klar.
Det var vi.
Johannes kom for at bane vejen.
Og det gjorde han.
Han var ikke Messias -
- men Johannes kom for at vidne om, at han kom.
Nu...
...må vi finde Jesus og fortælle ham det.
Jeg går med dig.
Det behøver I ikke.
At fri os fra vore fjenders hånd -
- og give os at tjene ham uden frygt -
- i fromhed og retfærdighed for hans ansigt alle vore dage.
Og du, mit barn -
- skal kaldes den Højestes profet.
For du skal gå foran Herren og bane hans veje -
- og lære hans folk frelsen at kende i deres synders forladelse -
- takket være vor Guds inderlige barmhjertighed...
...hvormed solopgangen fra det høje vil besøge os -
- for at lyse for dem, der sidder i mørke og i dødens skygge -
- og lede vore fødder ind -
- på fredens vej.
DE UDVALGTE