4. GODINA PRIJE KRISTA
Dok god ljudi plaćaju, ne postavljamo pitanja.
Što ovdje radi netko iz Nazareta?
Žena ne smije putovati sama.
Njezini su roditelji zamolili da budemo diskretni.
Onda se stišaj, Tzofi.
Zašto moramo biti diskretni? Zašto su odabrali nas?
Dok god plaćaju... -Katkad...
Katkad, kad djevicu pošalju na neko vrijeme rođacima,
čine to
zato što više nije djevica.
Vulgarna si.
Ovo je tvoja postaja.
Planinski kraj.
Hvala.
Neka vas Bog prati na ostatku puta.
Bog s tobom.
Neka te prati na putovanju.
Šalom. -Zbogom.
Elizabeto!
Zaharija! Šalom!
Elizabeto, ovdje sam!
Zaharija!
Ujače?
Elizabeto!
Vidi ti nje! -Ne može sad razgovarati.
Objasnit ću ti poslije.
Samo polako.
Dobro sam, ne brini se. -Sjedni.
Samo sjedni. -Dobro, sjest ću.
Blagoslovljena ti među ženama.
I blagoslovljen plod utrobe tvoje.
Čekaj, kako si znala?
Više me ništa ne bi trebalo iznenaditi.
Događa se nešto još bolje.
Nisam dostojna.
Ta otkuda meni da mi dođe majka Gospodina mojega?
Glasnik ti je rekao za mene? -Kad sam ti čula glas,
kad sam čula tvoj pozdrav, zaigra mi od radosti čedo u utrobi.
Blažena ti što povjerova da će se ispuniti
što ti je rečeno od Gospodina!
Znači, glasnik ti je ipak rekao.
Obratio se mojem mužu.
Zaharija mu nije vjerovao. -Uspori malo.
Mislim da ovo nije dobro za tebe.
Kad mi je glasnik rekao za tebe, bila sam presretna.
Znam koliko si dugo patila. Želim sve čuti.
Zaharija nije mogao razgovarati s tobom
jer nije vjerovao u Božju poruku o meni.
Ni ja u početku nisam bila sigurna. -Žao mi je što to proživljava.
Ali moram priznati da mi tišina katkad odgovara.
Prestani!
Ali zapisao mi je ono što je rečeno.
Upamtila sam svaku riječ. Ime će mu biti Ivan.
Ne Zaharija? Zašto Ivan?
Možda neće biti svećenik poput oca.
Bog mu je namijenio drugi put. Zahariji su rekli
da će Ivan pomoći mnogoj djeci Izraela da se okrenu Bogu.
Ići će pred njim u duhu i sili Ilijinoj
da obrati srce otaca k sinovima
i nepokorne k razumnosti pravednih
te spremi Gospodinu narod pripravan.
Da pripremi put za...
Evo ga opet.
Stavi ruku.
Da.
Jedva čeka početi.
Četiri duga prsta sklopljena.
Tako.
Palac počiva na prvom zglobu.
Tako. Ženstvenije.
Svrhovitije.
Okreni dlan, ali nemoj da bude previše ravan.
Sklupčaj ga, kao da skupljaš kišnicu.
Tako.
Previše ravno. Podigni petu.
Više! Više!
Stani na prste!
Kad osjetiš da počinješ padati,
svini koljena i okreni se u kuku kako bi se dočekala na lijevo stopalo.
Ne!
Ne smije izgledati kao pogreška.
Uvijek moraš imati kontrolu, iako je nemaš.
Opet.
Opet!
Ne!
Opet.
Bliže.
Još nismo savršeno.
Ovo je posljednja točka u kojoj tvoji dlanovi diraju tlo prije završnog premeta.
Shvaćaš li? -Shvaćam.
Od kraja drugog dijela do finala.
Kreni.
Opet si predaleko. Ponovi.
Ovaj put uključi instrumente.
Trenutak mora biti savršen.
Kreni!
Tako, bravo.
Izmjeri.
A sada...
Niže. Niže. Bokovi unatrag.
Polakše.
Neka čeka.
Neka boli.
Tako.
To nije bilo tako teško.
Oslikajmo ti sada lice.
Ne još.
Još jedanput.
Naklon? -Cijeli ples.
Od početka. -Kraljice moja!
Čuo si me.
Mora biti savršen.
Posude se ne smiju razbiti.
Dobro.
Naše prve prešane masline.
To su sveti prvi plodovi, sveti Adonaju.
Jakov ih je postavio tako
da neće preživjeti put do sinagoge.
Ja sam ih htio postaviti. Već prigovaraš.
Posude nisu osigurane. Razbit će se.
Pričekaj da krenemo.
Ceste su pune rupa.
Ne znam čemu plaćamo porez.
Zar me oči varaju?
Lijepo je što si se vratila.
Znam.
Sve želim čuti. -Između njih je slama.
Neće se razbiti.
Slama nam neće pomoći ako iskoče iz kola.
To se neće dogoditi.
Sveži ih užetom.
Dobro.
Imaš uže?
Nisam ni mislio da imaš.
Više nismo ribari.
Ništa se nije promijenilo? -Svađaju se otkad si otišla.
Rema! Ništa ne radiš! Dođi mi pomoći.
-Rema! -Kad si stigla?
Već sam neko vrijeme ovdje, ali bili ste zauzeti.
Takve prepirke nisu dobre za ulje.
Što?
Prinijet će ih kao žrtvu Adonaju zbog ugodne arome.
Pomazat će visokog svećenika i njegove sinove.
Neće ako se razlije po ulicama Kafarnauma.
Što bismo trebali? Nositi ih? -Spotaknut ćeš se.
Abba, ja nisam Andrija.
Siguran sam na nogama. -Jesi, ali ruke su ti prljave.
Uže!
Posla je mnogo. Moramo razgovarati. -Zaboga!
Možeš li ovo pročitati?
Abba, blagoslov.
Očekuju nas na puni sat.
Naravno.
Pokušat ću po sjećanju.
Blagoslovljen si, Gospodine Bože,
kralju svemira, koji je dobar i koji čini dobro.
Dobrota Jahve, Boga našega, nek' bude nad nama! Daj da nam uspije djelo naših ruku.
Da, daj da nam uspije djelo naših ruku.
Što je? Što gledate? Pogriješio sam u molitvi?
Ne, nisi, ali...
Grci izvode predstave.
O takvom smeću u ovoj kući ne govorimo.
Da, znam.
Hoću reći da predstave dijele na činove.
A, ti, abba, kao...
Kao da počinješ novi čin.
Komedije ili tragedije?
Doznat ćemo.
Oprostite što smetam. Čuli smo da se Rema vratila.
Kako ste to čuli?
Sve čujemo. To nam je posao.
Ako se vratila, znamo da bi je Toma htio vidjeti.
Ne smije ostati sâm s njom. -Barnaba i ja bit ćemo pratnja.
U misijskoj je kući.
Dobro, idemo.
Oprezno. -Znam.
Ne idi prebrzo. -Dobro, abba.
Ni presporo. -Abba.
Ivana?
Huza, ovdje sam.
Što radiš ovdje? Dan je.
Muškarac mora objasniti što radi u svojim odajama?
Što ti radiš ovdje?
Žena mora objasniti što radi u svojim odajama?
Tražio sam te, ali nisam te očekivao ovdje naći.
Tjednima nisi ovdje spavala.
Pitam se zašto.
Ne želim se svađati.
Došao sam provjeriti odgovara li ti večerašnja gozba.
Zašto ne bi?
Nema razloga.
To ćeš nositi? Izgleda divno.
Razmislit ću o nečem drugom.
Dobro.
Ali zabavimo se večeras i...
I?
I ništa.
Lijepo se zabavi.
Surađuj. Bez obzira na to kako večer prođe, zabavimo se.
Da surađujem? O čemu je riječ, Huza?
Kako to misliš?
Samo želim da se zabavimo i...
Loše lažeš.
I ti loše lažeš, Ivana.
Znamo da si nasamo razgovarala s Krstiteljem.
Kakve to veze ima s ičime?
Tko te poslao k meni? -Nitko.
Zaboravi. Samo sam htio da moja žena...
Nemoj opet reći da se dobro zabavi.
Otkad si upoznao Kasandru, to te više ne zanima.
Kani li Herod učiniti nešto Ivanu? -Ne.
Ne.
Herod smatra Ivana zabavnim i zanimljivim.
Znaš to. -Znam.
I znam da ne bi bilo mudro da učini nešto ishitreno
kad ga narod smatra prorokom.
Trebao bi biti oprezan.
Znam da ga podržavaš.
Večeras se samo smiješi i pretvaraj.
To je sve što tražim.
Znam se smiješiti i pretvarati, Huza.
Imala sam dovoljno vježbe s oboje.
Zaista nikad nisi ovo radio?
Hadad i ja uvijek smo slali rublje na pranje.
I nemaš ušteđevine?
Morao sam se odreći udjela u tvrtki kako bih slijedio Isusa.
Mudar odabir.
Naravno. Blago rečeno.
Ali jedna mudra dokaz je da mi nedostaje praktične mudrosti.
Primjerice, ne znam prati rublje.
Na tvoju sreću, nije tako teško.
Što je to?
Malo soli, ulja iz bilja i životinjske masti.
Bolje da nisam pitao.
Dobro promiješaj.
Je li zasićeno?
Dobro.
Sad izvuci odjeću i umoči je u vodu.
Da imamo više novca, mogli bismo unajmiti pralje.
Tako bismo imali vremena posvetiti se širenju službe.
Kako bi ljudi gledali na to?
Kao da vrijeme i sredstva trošimo na gradnju Mesijina kraljevstva.
Isusovi sljedbenici ne bi trebali raditi svakodnevne zadatke?
Proizvoljno dodaješ značenje nečemu što nisam rekao.
Nitko ne propitkuje Isusova učenja, Šimune Zelote.
Trebali bismo širiti Riječ i skupljati pristaše.
Ljudi kojima se obraćamo rade upravo ovo: peru rublje.
Ako se budemo doimali previše uzvišenim za svakodnevne poslove,
neće se moći poistovjetiti s nama.
Zatim sklupčaš odjeću i pritisneš je uz kamen.
Stisni je.
Snažnije.
Tako ćeš iscijediti vodu i prljavštinu između vlakana.
Ne kažem da ne bi postojao problem s percepcijom.
Samo kažem da to možemo riješiti kad do toga dođe.
Sad bismo mogli više da imamo više novca.
Imamo Zebedejeve masline i ulje.
Još nismo zaradili ni šekela. -Još.
Još.
Judo, učen si čovjek.
Hvala.
Ali nisi mudar.
Dobro.
Baš ti hvala.
Sviđalo mi se ono da sam učen.
Svoj si život posvetio učitelju, zar ne?
Hoda po vodi i zapovijeda vjetru i valovima.
Ali da, učitelj je.
Zanemaruješ njegove pouke
kako bi pronašao manu u nečemu što ne razumiješ.
U svemu što dijeli i traži postoji lekcija.
Dobro.
Odakle da počnem?
Isperi ono što je oprano.
I odjeća postaje nova.
Slijedi meni omiljeni dio.
Ovo je za najtvrdokornije ostatke.
A tako će se i brže osušiti.
Uvijek sam se pitao zašto nikad ne smrdiš,
iako uvijek...
Iako uvijek vježbaš.
Ni znoj ti ne može parirati kad je riječ o ovome.
Moram nešto učiniti sa svojom snagom sad kad je više ne trebam.
Barem ne onako kako sam mislio da ću je trebati.
Vidiš? I ti to imaš.
Što to? -Stari pogled na svijet.
Ostavio si ga za sobom, ali ne možeš ga se riješiti.
Stoga si ga prilagodio.
Treće i posljednje ispiranje.
Nisam siguran da shvaćam. -Za sobom sam ostavio svoj način života.
Iako sad živim radikalno drukčije nego što sam živio prije,
ne mogu prestati razmišljati o tome kako bismo mogli raditi brže
i učinkovitije.
Je li netko to tražio od tebe? -Ne, samo da se brinem o novcu.
Onda se drži toga.
Šimune Zelote,
nisu svi ljudi koje smo nahranili u Dekapolisu bili siromašni.
Neki su bili daleko od kuće i bez jela.
Da smo skupili milodare od samo deset posto od njih 5000,
da smo prihvatili djelić zahvalnosti od onih koji si to mogu priuštiti,
ne bismo bili u nevolji i važan posao ne bi morao čekati
dok ne stigne prihod od Zebedejevih maslina.
Da je htio uzeti milodare, uzeo bi ih.
Ali nije.
Pitaš zašto to nije učinio onako kako bi ti to učinio prije?
Stari ja prodao bi kruh.
Zapitaj se komu je to milosrđe bilo pouka.
Vjerujem u njegove riječi i pouke.
Promijenile su mi život, ali nisu kraj.
On je Mesija, Šimune Zelote.
Znam. -Znaš li?
Ako je sin Davidov i ako mu je suđeno ispuniti Izaijino proročanstvo,
koje kaže: Gora doma Jahvina bit će postavljena na vrh svih gora,
uzvišena iznad svih bregova. K njoj će se stjecati svi narodi,
onda je vrijeme da se ubrzamo.
Neće postati kralj ako ne bude skupljao sredstva.
To se nikad nije dogodilo. -Kao ni on.
Postojalo je samo proročanstvo.
Još je prljavo, Judo.
Daj, Šimune Zelote. Prvi mi je put.
I nisam...
Nisam snažan kao ti.
Onda upotrijebi domišljatost.
Isus nas je zamolio da to obavimo. S razlogom.
Siguran si u to?
Prilično sam siguran da je čista odjeća vrlina sama po sebi.
Postat će ti jasno.
Kad sam tek došao, morao sam naučiti teške lekcije.
Životinjska mast.
Kako? Zar neće ostati komadići?
Ne. Zagrije se, rastopi, a zatim procijedi
kako bi se kruti dijelovi odvojili od tekućih.
Kao kad prosijavaš pšenicu da se riješiš nečistoća
i izbaciš kukolj iz zrna.
Šalom šalom!
Stigli ste na puni sat, prema dogovoru.
To je dobar znak.
Od njegovih sljedbenika ne bih očekivao ništa drugo.
Nemamo vremena za ugodan razgovor!
Žena će pričekati vani.
Pomogla sam napraviti ulje. -Tamar.
Samo dok obavimo transakciju.
Ostat ću ovdje i čuvati s tobom kola.
Možete li potvrditi da je ulje za pomazanje samljeo pomastar
prema formuli navedenoj u Mojsijevoj knjizi?
Doslovno, rabine.
Recitirajte mi recept.
Tekuće mire 500 šekela, a slatkog cimeta upola manje.
Znači, 250 i 250 aromatskog štapića i 500 kasije,
prema šekelu utočišta. i tračak maslinova ulja.
Od riječi do riječi.
Ulje je krasno izrađeno i pročišćeno.
Bistro je i jarke boje.
Zadržava mi se na prstima.
Uz dužno poštovanje,
mislimo da je takve viskoznosti zbog točne količine mire.
Gumasta je smola skupa.
Njezine vezivne kvalitete...
Jaire, zašto razmatramo novog dobavljača ulja?
Naš trenutačni dobavljač putuje iz daleke Judeje.
Iz Getsemanskog maslinika, najbližeg Svetome gradu.
Nema boljih maslina od tih.
Rim je Judeju proglasio posebnom provincijom.
Nametnuli su uvozni porez na robu iz Judeje.
Osim nameta, plaćamo i prijevoz i radnike.
Zebedej živi ovdje.
Nećete nam naplaćivati prijevoz?
Nikad, rabine. Stavit ću to napismeno.
Ne razumijem se u ekonomiju, rabine,
ali potpora malim mjesnim obrtnicima može pomoći Kafarnaumu...
Prestani se pretvarati, Jusife.
Zar zaista misliš da ne znam tko ti je otac?
Jusif ima pravo.
Riječ je o odgovornoj upravi.
Glavni sam administrator ove sinagoge.
Pitanje je riješeno.
Zebedeju, čestitke na dobrom poslu.
Neka se u zapisnik unese da sam suzdržan
po pitanju prekida suradnje s getsemanskim dobavljačem.
Tako će budući naraštaji znati da je barem jedna osoba pretpostavila
poštovanje tradicije i presedana isplativosti i praktičnosti.
Neka se rabinovo neslaganje unese u zapisnik.
Uneseno je.
Zebedeju, otprati me do ureda, gdje ćemo razgovarati o naknadi.
Kraljice Herodijado, mislim da smo spremni.
Sigurna sam da jeste.
Pobrinimo se da je i Saloma spremna.
Neka otpleše još jedanput.
Oprostite.
Previše je mučimo.
Mora se odmoriti prije... -Ples mora biti savršen.
Moramo ga očarati.
Ja ću to učiniti pićem, a ti plesom.
Kraljice moja, znam da vas je Krstitelj uvrijedio, ali...
Uvrijedio?
Uvrijedio.
Misliš li da je moj brak s kraljem izopačen?
Naravno da ne.
Misliš li da bih se trebala vratiti prosjaku Filipu
i njegovoj jadnoj Judeji?
Da se odreknem braka s Antipom, koji vlada cijelom regijom?
Ne, kraljice moja. -Zašto ne?
Ako su Krstiteljeve opaske pred cijelim dvorom bile samo uvreda,
kao što kažeš, zašto ne staneš na njegovu stranu?
Možda bih trebala zanemariti tu malenu uvredu
i dopustiti cijeloj regiji da javno pobije sve moje odluke.
Ispričavam se, kraljice moja.
Odmah ću početi raditi sa Salomom.
Dođi.
Posjeti su zabranjeni
Zašto?
Važnog zatvorenika prebacujemo u ćeliju blizu prve razine
kako bismo u tren oka bili spremni za akciju.
Za akciju? -Slabo čujete?
Žao mi je, ali to danas neće pomoći.
Kako to mislite, za akciju u tren oka?
Što se događa? -Nisam siguran.
Ali takve stvari obično znače da će zatvorenika osloboditi.
Ili pogubiti.
Prema čijoj zapovijedi?
Herodijadinoj.
Ivane!
Ivane, nešto se događa! -Stanite!
Ivane, ubit će te! -Stanite.
Slijepi vide, a hromi hodaju.
Gubavci su pročišćeni.
Siromasima propovijedaju dobru vijest.
Ne!
Srca otaca obratit će djeci,
a nepokorne razumnosti pravednih.
Gospodinov je put spreman.
Napokon su nas ostavili donekle nasamo.
Blagoslovljeni Barnaba i Šula.
Prije odlaska u Dekapolis i svega što se ondje dogodilo,
što, iskreno...
Prema onome što sam čula,
još ti je to teško prihvatiti.
Ali sve sam bolji, zar ne?
Lakše prihvaćam neobjašnjivo. -Istina.
Nisi isti čovjek koji si bio na svadbi u Kani.
Znači da postoji netko
tko je još isti čovjek.
Moj otac.
Reci mi, kako je prošlo? Kako je prošao razgovor nakon što sam otišao?
Tako loše?
Silno te voli. U to nema sumnje.
Nema sumnje.
Znao je što ću ga pitati prije nego što sam i ja znao.
To mi je jasno dao do znanja još u Samariji.
Njemu ništa ne promakne.
Kafni je nepopustljiv, Rema. -Nadala sam se da će shvatiti.
Mislila sam da će mi dopustiti da odrastem.
Isus mu se ne sviđa.
Ne slaže se s našim izborom da napustimo posao i slijedimo ga.
Uistinu te volim, Rema.
Sigurno možemo nekako uspjeti.
Nadala sam se da ćeš to reći.
Jesi? -Naravno.
Imam zamisao. -Imaš?
Pomno sam sve istražila, svaku rabinsku tradiciju i pojedinost.
Jesi?
Prema halaki,
kad je otac odsutan ili su okolnosti iznimno neobične,
u što spada i činjenica da slijedimo Isusa,
postoji posebno razrješenje kojim se brak može potvrditi.
Muškarac koji je star najmanje 13 godina
mora izreći formulu.
Posvećena si mi prema Mojsijevu i Izraelovu zakonu.
Kad to kaže, zaručnik mora zaručnici dati vrijedan predmet.
Ako ga prihvati, potvrđuje kidušin kao valjani akt
i postaje njegova nevjesta, posvećena samo njemu.
Čekaj malo.
To je to? Samo to treba...
Formula mora biti izrečena pred dva pravno sposobna muškarca,
od kojih jedan predstavlja zaručnika, a drugi zaručnicu.
Pitat ću Ivana.
Oboje znamo da mene može predstavljati samo jedan čovjek.
Isus.
Samo me on može predati.
Pitat ćemo ga. -I onda će biti riješeno.
Sklapanje ugovora malo će potrajati.
Nagađam da ga mora potpisati službeni rabin
koji može potvrditi da su okolnosti olakotne i jedinstvene.
Da.
Da barem znamo gdje možemo naći takvog rabina.
Dopušta li naša vjera to. Mislim da je dobro, ali je li uistinu?
To sigurno ne bi bilo prvo neortodokosno vjenčanje
u povijesti našeg naroda.
Estera se udala za nežidovskog kralja da spasi Izrael.
David nije čekao da mu otac odabere nevjestu.
I Isus nam je rekao za neobičan slučaj svojih roditelja.
Možda... -Toma?
Da?
Ne možemo se uspoređivati s njima, ali pitat ćemo Isusa.
Neka on odluči.
Da, naravno.
Jedan nekonvencionalan dogovor nije bio naš.
Ruta nije bila Židovka. Uvukla se ondje gdje je Boaz spavao.
Nećemo to učiniti.
Ja tebe prosim.
Zaboravila sam na to.
Vidjet ćemo kako će proći.
Hoćeš li zauvijek hodati sa mnom,
čitati sa mnom
i nabrajati mi beskrajna pravila i olakotne okolnosti?
Hoću!
Dječače!
Da je barem još slijepa!
Vjenčat ćemo se! U redu je!
Imala sam jedan zadatak.
Slušaj me.
Najprije želim vidjeti
kako jedeš cijelu kost.
Ta žena.
Ajoj. -Zašto ne piješ?
Samo ti pij. Hajde.
Ako to nisam vidio, nije se dogodilo.
Oče naš, koji jesi na nebesima, sveti se ime Tvoje.
Dođi kraljevstvo Tvoje, budi volja Tvoja, kako na nebu, tako i na Zemlji.
...u napast, nego izbavi nas od zla.
Gospodine? -Idi.
Vidjet ćeš.
Dobro sam. Mogu sâm.
Časni gosti, plemići,
vojni generali, zapovjednici, vođe iz Galileje.
Predstavljam vam, za kraljev užitak
i prema časnoj tradiciji,
posebnu izvedbu Salome,
kćeri naše uzvišene kraljice Herodijade.
Uzbudljivo. Što Herodijada kani?
Mislim da znam, ali pričekajmo.
Ako Herod bude zadovoljan, neće joj ništa moći odbiti.
Zatraži što god želiš i dat ću ti to.
Što god želim?
Do pola moga kraljevstva.
Blagoslovljen bio, Adonaje, Bože naš, vladaru svemira,
koji nas je posvetio kroz mitzvot
i zapovjedio nam da uvedemo sinove svoje
u savez Abrahama, našeg oca.
Neka ovaj mališan bude velikan.
Bože naših predaka, pomozi ovom djetetu.
Neka među ljudima i u ovom kraju bude poznat
kao Zaharija, sin Zaharije i Elizabete.
Ne, rabine. Prema Božjoj zapovijedi, ime će mu biti Ivan.
Zgodan tanjur.
Od srebra je?
Samo najbolje.
Namijenjen je za kraljevsko vjenčanje.
Zatražio ga je sâm kralj Herod.
Zašto se smiješ?
Nikad nisam bio na svadbi.
Ali sada idem na jednu.
Što to znači?
Nema veze.
Ne bi to shvatio.
To su ti posljednje riječi?
Ne bi to shvatio?
Još samo nekoliko kilometara.
Elizabeto, nijedan se od tvojih rođaka ne zove Ivan.
Znam. -Zaharija, o čemu je riječ?
Radi li ovo zbog onoga što ti se dogodilo?
Isuse iz Nazareta.
Avnere.
Šalom.
IME MU JE IVAN.
Blagoslovljen bio...
Blagoslovljen bio, Gospodine, Bože naš,
kralju svemira.
Ivane, sine Zaharije i Elizabete iz Judeje,
na današnji dan, prema zapovijedi tetrarha Heroda Antipe,
osuđen si na smrt odrubljivanjem glave...
Hvala.
Ivane...
Poslije. -Što?
Za devu. To je sve.
Kakvo je jutarnje izvješće?
Glasnici se još nisu vratili.
To je možda dobro. -Možda treba riješiti pojedinosti.
Ili su ih jučer odbili,
pa utapaju tugu u Čekiću.
Mamurni su. Nadam se da nisu.
Evo ih.
Što to vidim?
Uspjeli smo.
Kupili su sve posude. -Stari se iskazao.
Nije bilo lako.
Adonaj nam je pomogao.
Abba nije jedini koji je jučer sklapao dogovor.
Pitaj nju.
Da.
Zanimaju me grlice.
Golupčići. -Grlice.
Uvijek su grlice.
O čemu vi to? -Da čujem. Kako je prošlo?
To!
-Mazel tov!
Mazel tov!
To će se zaista dogoditi?
Treba riješiti još neke stvari,
a to uključuje sve vas.
Samo nemoj da ti šijem hupu.
Ni ja to ne želim.
Čestitam, Toma.
Dobra vijest. -Da.
Blagoslovljen bio Bog Izraela.
Posjetio je i iskupio svoj narod
i podignuo nam rog spasenja
u kući svoga sluge Davida.
Andrija!
Kao što obeća na usta svetih proroka svojih odvijeka:
spasiti nas od neprijatelja naših i od ruke sviju koji nas mrze.
Andrija, jesi li kod kuće?
Ivana.
Ne, ne.
-Žao mi je.
Andrija, što je bilo? -Ne. Ivan...
Ti si Filip? -Ne.
Ja sam Juda. Filipa nema.
Reći ću Filipu. Reći ću mu. -Dobro.
Ivan je...
Iskazati dobrotu ocima našim i sjetiti se svetog Saveza svojega,
zakletve kojom se zakle Abrahamu, ocu našemu.
Andrija, molim te.
Joj, ne.
Znali smo da će ovaj dan doći.
Trebali smo biti spremni.
Bili smo.
Ivan je došao pripremiti put.
I to je učinio.
On nije bio Mesija,
ali Ivan je bio svjedok toga da će on ubrzo doći.
A sada...
Moramo pronaći Isusa i reći mu.
Idem s tobom.
Ne morate.
Da će nam dati te mu, izbavljeni iz ruku neprijatelja,
služimo bez straha
u svetosti i pravednosti pred njim u sve dane svoje.
A ti, dijete,
prorok ćeš se Svevišnjega zvati
jer ćeš ići pred Gospodinom da mu pripraviš putove,
da pružiš spoznaju spasenja narodu njegovu po otpuštenju grijeha njihovih,
darom premilosrdnog srca Boga našega
po kojem će nas pohoditi mlado sunce s visine
da obasja one što sjede u tmini i sjeni smrtnoj,
da upravi noge naše
na put mira.
ODABRANI