KR.E. 4.
Amíg fizetnek, nem kérdezősködünk.
De hát miféle ügyben járhat egy názáreti?
Azon túl, hogy nő létére nem utazhat egyedül?
A szülei azt kérték, legyünk diszkrétek.
Akkor beszélj halkabban, Tzofi!
Miért kell diszkrétnek lennünk? Miért mi kísérjük el?
- Amíg fizetnek, nem kérde... - Néha,
mikor egy szüzet a családja elküld egy időre a rokonokhoz,
az azért van...
Ő nem az.
Olyan nyers vagy.
Megérkeztél.
Ez a dombvidék.
Köszönöm!
Az én Istenem legyen veletek utatokon.
Isten kísérjen
a további utadon.
- Shalom! - Isten veled!
Erzsébet!
Zakariás. Shalom!
Erzsébet, itt vagyok!
Zakariás.
Bácsikám?
Jaj, Erzsébet!
- Hadd nézzelek! - Most nem tud beszélni.
Később elmagyarázom.
Óvatosan!
Jól vagyok, ne aggódj! Ülj le!
- Te ülj le! Ülj csak le! - Jól van, leülök.
Áldott vagy te az asszonyok között,
és áldott a te méhed gyümölcse.
Várj, honnan tudod?
Azt hiszem, már semmi sem lep meg.
Valami ennél is jobb történik.
Alázatos dolog.
Hogyan lehetséges, hogy az én Uram anyja jön el hozzám?
- Beszélt rólam egy hírnök? - Amint meghallottam a hangod,
ujjongva megmozdult a kicsi a méhemben.
Áldott vagy te, aki elhitted, hogy beteljesedik mindaz,
amit Adonáj mondott neked.
Egy hírnök beszélt rólam?
A hírnök eljött a férjemhez.
- Zakariás azt mondta, „nem hiszem”. - Lassítsunk egy kicsit!
Te, a te állapotodban nem fulladhatsz ki.
Mikor a hírnököm beszélt rólad, úgy megörültem.
Tudván, milyen sokáig szenvedtél. Mindent hallani akarok!
Zakariás azért nem tudott beszélni veled,
mert nem hitte el az üzenetet, amit Isten küldött rólam.
- Először én is alig hittem. - Rossz érzés, hogy át kell ezt élnie.
De bevallom, néha nem baj, ha csend van.
Hagyd abba!
Leírta nekem, ami elhangzott,
és megjegyeztem minden szót. A kicsi neve János lesz.
Nem Zakariás? Miért János?
Lehet, hogy ő nem pap lesz, mint az apja.
Más utat szán neki Isten. A hírnök azt is mondta,
János sokakat visszatérít majd az Úrhoz, az ő Istenükhöz.
És őelőtte jár Illés lelkével és erejével,
hogy az atyák szívét a gyermekekhez térítse,
és az engedetleneket az igazak lelkületére.
Hogy felkészült népet állítson az Úr elé.
Ő készíti elő az utat...
Megint megmozdult.
Fogd meg!
Igen.
Mintha már várná, hogy elkezdhesse.
Négy ujj összezárva.
Ez az.
A hüvelykujj az első ujjperc mellé simul.
Igen. Nőiesebb.
Sokatmondóbb.
Fel a tenyér, nem túl laposan.
Mintha gyűjtené az esővizet.
Igen.
Túl lapos, emeld a sarkad!
Magasabbra!
Fel, lábujjhegyre!
Amikor úgy érzed, el fogsz esni,
hajlítsd be a térded és fordítsd el a csípőd, hogy a bal lábad megtartson!
Nem.
Nem tűnhet hibának.
Akkor is uralnod kell a helyzetet, amikor épp nem uralod.
Újra.
Nem!
Újra.
Közelebb!
Jobb, de még nem tökéletes.
Utoljára itt a vonalnál érhet a kezed a padlóhoz az utolsó ugrások előtt.
- Érted? - Igen.
A második rész végétől a fináléig.
Mehet!
Túl messze vagy. Újra!
Most jöjjenek a hangszerek is.
Az időzítés legyen nagyon pontos.
És mehet!
Úgy is van!
A mérőzsinórt!
És most...
lejjebb, csípőt hátra.
Lassabban.
Hadd várjon!
Fájjon!
Ez az.
Nem volt olyan nehéz.
Most fessük ki az arcod.
Ne még.
Csináld meg még egyszer!
- A meghajlást? - Az egész táncot.
- Az elejétől. - Királynőm.
Hallottad.
Tökéletesnek kell lennie.
A korsók nem törhetnek el, értitek?
Igen.
Az első préselés.
A szent első termés, Adonájnak hála.
Ahogy Jakab felrakta a korsókat,
még a zsinagógáig se jutnak el egy darabban.
Még be se fejeztem, de már kötekedsz.
Mert nincsenek biztonságban. El fognak törni.
Miért nem vársz?
Minden út csupa kátyú.
Azt sem tudom, mire fizetjük a sok adót.
Káprázik a szemem?
De jó, hogy újra itt vagy!
Nekem is.
- Hallani akarok mindent. - Szalma van köztük.
Nem fognak eltörni.
A szalma nem segít, ha leesnek a szekérről.
Nem fognak leesni.
Kötözzük le őket!
Jó.
Van köteled?
Nincs. Gondoltam.
Már nem vagyunk halászok.
- Semmi sem változott, hm? - Azóta is ez megy.
Réma! Nem csinálsz semmit. Gyere át, segíts!
- Réma! - Mikor érkeztél?
Egy ideje, csak te el voltál foglalva.
Az ilyen vita nem tesz jót az olajnak.
Mi?
Az áldozati szertartásoknál használják Adonájnak kedves illatául.
Ezzel kenik fel a főpapot és a fiait.
Vagy mégsem, ha szétfolyik Kafarnaum utcáin.
- Mit csináljunk? Cipeljük kézben? - Felbuknátok.
Abba, én nem András vagyok.
- Stabilan járok. - Igen, de a kezed mocskos.
Kötél.
- Annyi dolog van. Annyi mesélni való. - Jóságos ég!
Elolvasnád ezt?
Abba, az áldás.
Egy órán belül várnak minket.
Persze.
Ha jól emlékszem.
Áldott vagy Te, Urunk, Istenünk,
a mindenség királya, aki jó és jótevő vagy.
Legyen velünk Istenünk, az Úr jóindulata! Kezünk munkáját tedd maradandóvá!
Igen, kezünk munkáját tedd maradandóvá!
Mi az, miért néztek így? Rosszul mondtam az imát?
Nem, nem erről van szó, csak...
A görögök drámákat adnak elő, ugye?
Ebben a házban nem beszélünk ilyen szennyről.
Igen, tudom.
Csak azt akartam mondani, hogy felvonásokra bontják a drámákat, és...
És te, abba, ez olyan,
mintha új felvonást kezdenél.
Komédiát vagy tragédiát?
Azt majd meglátjuk.
Bocsánat a zavarásért, de hallottuk, hogy Réma visszajött.
Hol hallottátok?
Mi mindent hallunk. Ez a dolgunk.
Azt is tudjuk, hogy ha visszajött, Tamás látni akarja.
- Nem maradhat vele kettesben. - Barnabással figyelünk rájuk.
A missziós házban van.
Jó van, menjünk!
- Vigyázzatok! - Jó.
- Ne menj túl gyorsan! - Jó, abba.
- Ne menj túl lassan! - Abba.
Johanna?
Itt vagyok, Kúza.
Mit csinálsz itt a nap közepén?
Egy férjnek magyarázkodnia kell, mit keres az otthonában?
Te mit csinálsz itt?
Egy feleségnek magyarázkodnia kell, mit keres az otthonában?
Téged kerestelek, bár nem vártam, hogy itt leszel.
Hetek óta nem alszol itt.
Vajon miért van ez így?
Nézd, nem akarok veszekedni.
Csak tudni akartam, hogy készen állsz a ma esti vacsorára.
Miért ne állnék?
Csak úgy.
Ezt fogod viselni? Elbűvölő.
Akkor talán meggondolom.
Jó.
Csak mindenképp érezd jól magad ma este, és...
És?
És semmi.
Érezd jól magad!
Légy együttműködő, bárhogy alakul az este, és érezd jól magad.
Együttműködő? Miről van szó Kúza?
Hogy érted?
Csak azt akarom, hogy jól érezzük magunkat.
Nem jól hazudsz.
Te sem, Johanna.
Tudjuk, hogy beszéltél négyszemközt a Keresztelővel.
Mi köze van annak bármihez?
- Ki küldött, hogy beszélj velem? - Senki.
Mindegy. Csak azt akartam, hogy a feleségem...
Ne mondd újra, hogy érezzem jól magam!
Tudjuk, hogy mióta megismerted Cassandrát, nem törődsz ezzel.
- Heródes tervez valamit Jánossal? - Nem.
Nem.
Heródes érdekesnek és szórakoztatónak találja Jánost.
- Tudod. - Igen.
Nem lenne bölcs, ha valami meggondolatlanságot tenne vele,
mivel az emberek prófétának tartják.
Óvatosnak kell lennie.
Tudom, hogy támogatod őt.
Ma este mosolyogj és színlelj!
Csak ennyit kérek.
Értek a mosolygáshoz és a színleléshez, Kúza.
Mindkettőben nagy gyakorlatom van.
Tényleg sosem csináltál még ilyet?
Hadaddal mindig mosattuk a ruhát.
Nem maradt megtakarításod?
Lemondtam a cégben részemről, hogy követhessem Jézust.
Bölcs döntés.
Persze, ez nem kifejezés.
De a bölcs döntés rávilágít, hogy mennyi praktikus dolgot nem tudok.
Például ruhát mosni.
Szerencsédre nem nehéz.
Mi az?
Só, növényekből préselt olaj és állati zsír.
Bár ne kérdeztem volna!
Össze kell jól keverni.
Feloldódott?
Jó.
Most vedd ki a ruhát, és merítsd a vízbe.
Ha több pénzünk lenne, mosathatnánk valakivel,
több időnk lenne az igazi szolgálatra.
Hogy néznék ezt mások?
Hogy minden időt és erőforrást a Messiás országának építésére fordítunk.
Jézus követői ne végezzenek hétköznapi munkát?
Azt feltételezed, amiről szó se volt.
Senki sem lesi így Jézus dolgait.
Inkább mennénk igét hirdetni meg követőket gyűjteni.
Akikhez beszélünk, ezt csinálják. Mosnak.
Ha úgy látják, hogy megvetjük a hétköznapi munkát,
nem lesz bizalmuk hozzánk.
Jól van, tekerd fel a ruhát, és nyomkodd erősen a kőhöz!
Nyomkodd!
Erősebben!
Így kijön a víz, és vele együtt a szálak között összegyűlt piszok.
Nem tagadom, ez tényleg gond lehet,
de elég akkor foglalkozni vele, ha felmerül.
Most viszont többre mennénk több forrással.
Ott van Zebedeus olívaolaj-üzlete.
- Ami egy sékelt se hozott. - Még.
Még.
Júdás, tanulsz.
Köszönöm!
De nem vagy bölcs.
Ja, jó.
Ezt köszönöm!
A tanult rész jobban tetszett.
Egy tanítónak szentelted az életed, igaz?
A vízen jár és parancsol a viharnak, a hullámoknak.
Az biztos, hogy tanító.
Mégis elsiklasz a tanítása fölött,
és hibát keresel valamiben, amit nem értesz.
Tanítás van mindenben, amit mond, vagy kér.
Jó.
Mivel kezdjem?
Ha átdörzsölted, öblítsd ki!
Így megújul a ruha.
Most jön a kedvenc részem.
Ez kell a legmakacsabb, régi foltoknak.
Így gyorsabban meg is szárad.
Mindig csodálkoztam, hogy nem vagy büdös,
pedig tudod, minden nap...
végzed a gyakorlataid.
Az izzadság nem bír el az erőddel ennél a résznél.
Valamit kezdenem kell a testi erőmmel most, hogy nincs rá szükségem.
Legalábbis nem úgy, ahogy korábban.
Látod, neked is van.
- Mim? - Régi életed a világban.
Amit hátrahagysz, de nem tudod teljesen lerázni.
Ezért adaptálod.
Harmadik és utolsó öblítés.
- Nem egészen értem. - Én is hátrahagytam egy életet.
Bár most teljesen másképp élek,
azon gondolkodom, hogy mehetne a dolgunk gyorsabban
és hatékonyabban.
- Megbíztak, hogy tedd hatékonyabbá? - Nem, csak hogy kezeljem a pénzt.
Akkor kezeld!
De Zé,
akik a tíz városban enni kaptak, nem voltak mind szegények.
Volt, aki csak messziről jött, azért nem volt ennivalója.
Ha adományt kértünk volna csak az 5000 ember tíz százalékától,
ha elfogadjuk a felajánlást
azoktól, akiknek telik rá,
most nem kellene várnunk a fontos munkával, amíg...
bejön valami Zebedeus olívaüzletéből.
Ha Jézus akart volna adományt, kért volna.
De nem kért.
Azt kérded, miért nem úgy csinálta, ahogy te csináltad volna azelőtt?
A régi énem árulta volna a kenyeret.
Azt kérdezd, kinek volt lecke a bőkezűsége!
Én hiszek a tanításaiban.
Megváltoztatták az életemet, de itt nem ér véget a dolog.
Ő a messiás, Zé.
- Tudom. - Tudod?
Ha ő Dávid fia, ha ő teljesíti be Ézsaiás próféciáját,
„Szilárdan fog állni az Úr házának hegye a többi hegy fölött,
és özönlik majd hozzá valamennyi nép.”
Ideje felgyorsulni.
Hogy lesz király, ha nem szerez anyagiakat és hatalmat?
- Ez példátlan. Ő a példátlan.
Eddig csak prófétáltak róla.
Még piszkos, Júdás.
Ne már, Zé, most mostam először.
Plusz nem vagyok...
olyan erős, mint te.
Akkor használd az éles eszed!
Jézus kéri, hogy csináljuk meg. Oka van rá.
Biztos vagy benne?
Mert szerintem a tiszta ruha önmagában is jó dolog.
Egyre tisztább lesz.
Amikor új voltam itt, kemény leckéket kaptam, hidd el!
Állati zsír?
Nincsenek benne húscafatok?
Nincsenek, felolvasztják, aztán leszűrik,
elválasztják a szilárd részt a folyékonytól.
Mint amikor búzát rostálsz, hogy megtisztítsd,
és szétválaszd a jó és rossz részt.
Shalom!
Nagyon pontosak vagytok.
Ez máris jó jel.
Az ő követőitől nem is vártam kevesebbet.
Nincs időnk a tréfálkozásra.
A nő kint vár.
- De segítettem az olajkészítésben. - Támár!
Csak amíg átadjuk.
Én itt maradok és vigyázok a szekérre.
Megerősítitek, hogy az olaj keverésekor
követtétek a Mózes könyvében leírtakat?
Szóról-szóra, rabbi.
Idézd, kérlek!
A finom mirha 500 sékel, édesillatú fahéj 250 sékel, a fele.
250 sékel illatos nád, 500 sékel kasszia,
a szentély súlymértéke szerint, és egy hín olívaolaj.
Szóról-szóra.
Különösen jól kevert és tisztított.
Tiszta és fényes.
Ott marad az ujjamon.
Tisztelettel, rabbi,
úgy gondoljuk, hogy ez a megfelelő mennyiségű mirhától van.
A gyanta drága,
de a kötőképessége kell, hogy...
Jairus, miért akarunk új olajbeszállítót?
A mostani messziről hozza az olajat, Júdeából.
A Szent Város melletti Gecsemánéból.
Nincs annál jobb.
Róma külön provinciának nyilvánította Júdeát és Galileát.
Importvám van a júdeai árukon.
Azonkívül fizetnünk kell a szállítási és a munkadíjat.
Zebedeus helyben van.
Nálad nincs szállítási díj?
Soha, rabbi. Írásba adom.
Nem értek a gazdasághoz, rabbi,
de ha egy helyi kiskereskedőt támogatunk, segítünk Kafarnaum...
Hagyjuk ezt Juszif!
Azt hiszed, nem tudom, ki az apád?
Juszifnak igaza van.
Itt felelős gazdálkodásról van szó.
Én vagyok a zsinagóga elöljárója.
Az ügy elrendezve.
Zebedeus, gratulálok, szép munka.
Jegyezzük le, hogy én tartózkodtam
a gecsemánéi beszállító leváltása ügyében,
így az utókor tudni fogja, hogy legalább egy személy
a hagyományt és a kiválóságot helyezte az anyagiak és a gyakorlatiasság elé.
Kérlek, jegyezd fel a rabbi eltérő véleményét.
Feljegyeztem.
Zebedeus, kérlek, gyere az irodámba, hogy megbeszéljük a díjazást!
Heródiás királyné, azt hiszem, készen állunk.
Ebbe biztos voltam.
Intézkedjünk, hogy Salómé is készen álljon!
Menj, vegyétek át még egyszer!
Ha megengeded,
szerintem túlhajszoljuk.
- Pihennie kell, mielőtt... - Tökéletesnek kell lennie.
Le kell nyűgöznünk a királyt.
Én itallal teszem, te Salómé táncával.
Felség, tudom, hogy a Keresztelő megsértett téged, de a...
Megsértett?
Megsértett.
Szerinted a házasságom a királlyal bűn?
Dehogy, én...
Szerinted vissza kellene térnem a nincstelen Fülöphöz
az ő nyomorult júdeai tartományába,
és hagyjam el Antipászt, aki az egész területet uralja?
- Nem, királynőm. - Miért nem?
Ha a Keresztelő megjegyzése, amit az egész udvar előtt tett, sértés,
ahogy mondtad, fogadjuk el.
Talán figyelmen kívül kéne hagynom ezt a kis sértést,
és hagyni, hogy mindenki nyilvánosan bírálja a döntéseimet.
Bocsáss meg, királynőm!
Tovább gyakorlok Salóméval.
Gyere!
Ma nincs látogatás.
Miért?
Egy fontos rabot átszállítanak egy földszinthez közeli cellába,
hogy készen állhassunk az azonnali intézkedésre.
- Intézkedésre? - Rossz a hallásod?
Sajnálom, de ez ma nem működik.
Mit értesz „azonnali intézkedés” alatt?
- Mi történik? - Nem tudom biztosan,
de a rabot ilyen esetben általában vagy kiengedik,
vagy kivégzik.
Kinek a parancsára?
Heródiás.
János!
- János, történik valami. - Állj!
- János, meg fognak ölni. - Állj!
A vakok látnak, a bénák járnak.
A leprások megtisztulnak.
Jó híreket hirdetnek a szegényeknek.
Ne!
Az atyák szívét a gyermekekhez téríti,
és az engedetleneket az igazak lelkületére.
Előkészített az Úr útja.
Végre egy kicsit kettesben lehetünk.
Hála Barnabásnak és Shúlának.
Mielőtt elmentünk a tíz városba, és történtek ott a dolgok,
amik, őszintén szólva...
Abból, amit hallottam,
úgy tűnik, még mindig nehéz elfogadnod.
De egyre jobb vagyok, nem?
- Annak elfogadásában, amit nem értek. - Igen.
Már nem az vagy, aki a kánai menyegzőn.
De van,
aki még mindig ugyanaz, aki volt.
Apám.
Mondd el, hogy ment! Beszéltél vele, miután eljöttem?
Ilyen jól?
Nagyon szeret téged, ez tagadhatatlan.
Nem tagadom.
Tudta, mit fogok kérni tőle, még mielőtt megtettem.
Világossá tette számomra Szamáriában.
Semmi sem kerüli el a figyelmét.
- Kafni konok ember, Réma. - Reméltem, hogy megért minket.
Azt hittem, hagyja, hogy felnőjek.
Ellenszenvesnek tartja Jézust,
és ellenzi, hogy feladtuk a munkánk, hogy kövessük őt.
Őszintén szeretlek, Réma.
Kell, hogy legyen erre megoldás.
Reméltem, hogy ezt mondod.
- Igen? - Persze.
- Van egy ötletem. - Van?
Alaposan tanulmányoztam a törvény és a hagyomány minden apró részletét.
Igazán?
A halacha szerint,
az apa távolmaradása esetén, vagy rendkívül körülmények között,
és az, hogy Jézust követjük, ilyen körülmény,
egy különleges eljárás alapján érvényes a házasság.
Egy legalább 13 éves férfi
elmondja a következőt:
„Izráel és Mózes törvénye szerint ezennel nekem szentelnek téged.”
Közben a vőlegény ad a menyasszonynak valami értékes tárgyat.
Ha a menyasszony elfogadja, érvényessé teszi a Kiddushint,
mint törvényes aktust, és jegyese lesz a vőlegénynek.
Várj,
csak ennyi? Csak ennyit kell...
Ezt két alkalmas férfi tanú jelenlétében kell elmondani.
Az egyik a vőlegényt képviseli, a másik a menyasszonyt.
Jánost kérem fel tanúmnak.
Mindketten tudjuk, hogy engem csak egyvalaki képviselhet igazán.
Jézus.
Csak ő adhat férjhez.
- Megkérjük. - És akkor el van intézve.
A szerződésekhez kell egy kis idő.
Gondolom, egy rabbinak hivatalosan igazolnia kell,
hogy a körülmények valóban rendkívülek.
Igen.
Bár tudnánk, hol találunk olyan rabbit, aki ezt megteszi!
Tényleg van erre lehetőség?
Helyesnek érzem. De az?
Nem ez lenne az első nem hagyományos jegyesség
népünk történelme során.
Eszter nem zsidó királyhoz ment, hogy megmentse Izráelt,
Dávid nem várt az apjára, mikor menyasszonyt választott.
Jézus is beszélt a szülei szokatlan eljegyzéséről.
- Lehetne... - Tamás.
Igen?
Itt van nekünk Jézus, akit megkérdezhetünk.
Ő eldöntheti.
Persze.
Nem a miénk lesz a szokatlan eljegyzés.
A nemzsidó Ruth belopódzott oda, ahol Boáz aludt.
Mi nem ezt az utat járjuk.
Én megkérlek.
Ezt elfelejtettem.
Lássuk, hogy megy!
Kész vagy örökre velem járni az utat,
velem olvasni
és végtelen szabályokat és enyhítő körülményeket sorolni?
Igen!
Fiam.
Csak most az egyszer, bár ne látna.
Semmi baj! Összeházasodunk.
Egy dolgom volt.
Hallgass ide, jó?
Az első dolgunk, igen, az első...
Látni akarom, hogy lerágod az egész csontot.
Az a nő.
- Nahát! - Miért nem iszol?
Csak igyál! Igyál!
Ha nem látom, meg se történik.
Mi Atyánk, aki a mennyekben vagy, szenteltessék meg a te neved.
Jöjjön el a te országod, amint a mennyben, úgy a földön is.
...a kísértésbe, de szabadíts meg a gonosztól.
- Uram? - Menj tovább!
- Igazad van. - Szerelmem.
Meglátod.
Jól vagyok, megy egyedül is.
Tisztelt vendégek, nemesek,
tábornokok, parancsnokok és Galilea előkelőségei,
bejelentem, hogy a király mulattatására
régi hagyományok szerint
különleges bemutató lesz Salómétól,
felséges királynénk Heródiás lányától.
Milyen izgalmas! Mit akar ezzel Heródiás?
Van egy megérzésem, de várjuk ki a végét!
Tudod, ha Heródes elégedett, semmire sem tud nemet mondani.
Kérj tőlem bármit, amit akarsz, és megadom neked.
Bármit?
Akár országom felét is.
Áldott vagy Te, Adonáj, Istenünk, a mindenség királya,
ki megszentelt minket mitzvah-ival,
és meghagyta nekünk, hogy fogadjuk be fiainkat
Ábrahám atyánk szövetségébe.
Nőjön nagyra ez a gyermek!
Őseink Istene, tartsd életben ezt a gyermeket.
Legyen ismert Izráelben és itt, a mi körünkben úgy,
mint Zakariás, Zakariás és Erzsébet fia.
Nem, rabbi. Isten parancsára János lesz a neve.
Szép tálca.
Ezüst?
A legjobb.
Királyi menyegzőre való.
Maga Heródes király kérte.
Miért nevetsz?
Sosem voltam még menyegzőn,
de most oda tartok.
Ez mit jelent?
Mindegy.
Úgysem értenéd.
Ezek az utolsó szavaid?
„Úgyse értenéd”.
Már csak néhány mérföld.
Erzsébet, egyik rokonodat se hívják Jánosnak.
- Tudom. - Zakariás, miről van szó?
Azért csinálja, ami veled történt?
Názáreti Jézus.
Avner.
Shalom!
János a neve.
Áldott vagy...
Áldott áldott vagy Te, Urunk, Istenünk,
a mindenség királya.
János, júdeai Zakariás és Erzsébet fia,
ezen a napon Heródes Antipász negyedes fejedelem parancsára
halálra ítéltettek, fejvesztés által.
Köszönöm!
Jaj, János!
- Később. - Mi?
A tevéért. Ennyi.
Mi a reggeli újság?
Még nem értek ide a hírekkel.
- Ami jót is jelenthet. - Talán egyeztetnek a részletekről.
Vagy elutasították őket tegnap,
és leöblítik a bánatukat a Pörölyben.
Vagy kialusszák. Remélem, nem.
Ott vannak!
Mit látok?
Megkaptuk.
- Megvették az utolsó korsóig. - Az öreg sikerrel járt, hm?
Kemény csapat volt.
Csak Adonájnak köszönhetjük.
De tegnap nemcsak abba igyekezett egyezségre jutni.
Kérdezd őt!
Igen.
Mi a helyzet az énekesmadarakkal?
Gerlepár.
Mindig énekesmadár volt.
- Miről beszélsz? - Ki vele? Hogy ment?
Ez az!
- Igen! - Mazel tov!
Mazel tov!
Tényleg megtörténik?
Még el kell intéznünk egy-két dolgot.
Az egyik téged is értint.
Csak azt ne kérd, hogy én varrjam meg a chuppát!
Azt én se vállalom.
Gratulálok, Tamás!
- Ez nagyon jó hír. - Igen.
Áldott az Úr, Izráel Istene,
hogy meglátogatta és megváltotta az ő népét.
Erős szabadítót támasztott nekünk
szolgájának, Dávidnak házából.
András!
Amint kijelentette azt szent prófétái által,
hogy megszabadítson ellenségeinktől, és mindazoktól, akik gyűlölnek minket.
András, itthon vagy?
Johanna.
Ne!
- Ne! - Sajnálom.
- András, mi a baj? - Ne... János.
- Te vagy Fülöp? - Nem.
Júdás vagyok. Fülöp elment.
- Majd én elmondom Fülöpnek. - Jó.
- János... - Lélegezz, András!
Hogy irgalmasan cselekedjék atyáinkkal, és megemlékezzék szent szövetségéről,
az esküről, amelyet tett atyánknak, Ábrahámnak.
Kérlek, András!
Jaj, ne!
Tudtuk, hogy eljön ez a nap.
Fel kellett volna rá készülnünk.
Felkészültünk.
János azért jött, hogy előkészítse az utat.
Megtette.
Nem ő volt a Messiás,
de tanúságot tett arról, hogy a Messiás hamarosan itt lesz.
Most...
meg kell találnunk Jézust, és elmondani neki.
Veled megyek.
Nem kell.
Megadja nekünk,
hogy ellenségeink kezéből megszabadulva,
félelem nélkül szolgáljunk neki
szentségben és igazságban őelőtte életünk minden napján.
Téged pedig, kisgyermek,
a Magasságos prófétájának neveznek majd,
mert az Úr előtt jársz, hogy előkészítsd az ő útjait,
hogy megtanítsd népét az üdvösség ismeretére bűneik bocsánata által,
Istenünk könyörülő irgalmáért.
Meglátogat minket a felkelő nap magasságából,
hogy világítson azoknak, akik sötétségben és a halál árnyékában lakoznak,
hogy lábunkat ráigazítsa...
a békesség útjára.
A KIVÁLASZTOTTAK