4. godina pre n.e.
Dokle god ljudi plaćaju, ne postavljamo pitanja.
Ali kakav posao neko iz Nazareta može da ima?
Misliš, pored toga što žena ne sme da putuje sama?
Njeni roditelji su nas zamolili da budemo oprezni.
Onda probaj da pričaš malo tiše, Zofi.
Čemu toliki oprez? I kako su odabrali da ide baš s nama?
Dokle god ljudi plaćaju, mi ne... -Ponekad...
Ponekad, kada devicu pošalju na boravak kod rođaka,
to je zato što...
Nije devica.
Kako si prosta.
Pa, ovde se rastajemo.
Brdska zemlja.
Hvala vam.
Nek vas Bog čuva u nastavku putovanja.
I tebe takođe.
U nastavku putovanja.
Šalom. -Zbogom.
Jelisaveta!
Zarija! Šalom!
Jelisaveta, ja sam!
Zarija!
Tečo?
Jao, Jelisaveta!
Vidi ti nju! -On ne može da govori.
Sve ću ti objasniti.
Dobro, polako, polako, polako...
Dobro sam. Ne brini. Sedi, sedi.
Samo ti sedi. Sedi. -Dobro. Sešću, sešću.
Blagoslovena si ti među ženama.
I blagosloven je plod utrobe tvoje.
Čekaj. Kako si znala?
Aha, ne znam više ni što sam iznenađena.
Dešava se nešto još čudesnije od toga.
Pravi blagoslov.
I otkud mi to da majka moga Gospoda dođe k meni?
Je li ti glasnik pričao o meni? -Kad glas tvog pozdrava
dođe do mojih ušiju, zaigra dete od radosti u mojoj utrobi.
I blagoslovena si ti koja je poverovala da će se ispuniti
ono što joj je Gospod Bog naš rekao.
Znači, glasnik ti je rekao za mene.
Glasnik se obratio mom mužu.
Zarija mu je rekao da ne veruje. -Možemo li malo da usporimo?
Ne možeš u tom stanju da gubiš dah.
Bila sam presrećna kad mi je glasnik rekao za tebe.
Znam koliko dugo si patila... Sad želim sve da čujem.
Razlog zbog kog Zarija ne može da priča
jeste taj što nije verovao Božijoj reči o meni.
I ja sam sumnjala. -Žao mi je što mora da prolazi kroz ovo.
Ali moram da priznam da mi ponekad prija tišina.
Ćuti!
Ali napisao mi je sve što je rečeno
i zapamtila sam svaku reč i da će njegovo ime biti Jovan.
A ne Zarija? Zašto Jovan?
Možda neće biti sveštenik poput svog oca.
Gospod želi drugačije, jer je Zariji još rekao i
da će Jovan mnoge sinove Izrailjeve obratiti ka Gospodu Bogu.
I on će ići pred njim u Ilijinom duhu i sili
da obrati srca otaca prema deci
i nepokorne na pravedničku razboritost...
I da pripremi Gospodu uređen narod.
Da pripremi put za...
Jao! Opet se javlja!
Pipni.
Da.
Kao da ne može da dočeka da počne sa tim.
Četiri duga prsta savijena.
Tako.
Palac treba da počiva na prvom zglobu.
Da. Malo ženstvenije.
Malo odlučnije.
Obrni dlan, ali ne ispravljaj.
Savij, kao da hvataš kišu.
Da.
Ne tako. Podigni petu.
Više! Više!
Gore. Stoj na prstima.
U trenutku kad osetiš da počinješ da padaš,
savij kolena i okreni bokove tako da te leva noga zadrži.
Ne.
Ne sme da izgleda kao greška.
Moraš da se držiš pod kontrolom, čak i kada nisi.
Ponovo.
Ponovo!
Ne.
Ponovo.
Bolje je.
Ali još uvek nije dobro.
Linija je poslednje mesto koje šake dodiruju pre poslednjeg okreta.
Jesi li razumela? -Jesam.
Idemo od drugog dela do samog kraja.
I... kreći.
Predaleko si. Ponovo.
Ovog puta ubacite instrumente.
Moraš biti tačna u sekund.
I... kreći.
Tako se to radi.
Izmerite razdaljinu.
A sada...
Niže, niže, kukovi nazad.
Sporije.
Neka te sačeka.
Neka zaboli.
Tako.
Nije bilo tako teško.
A sad, da ti oslikamo lice.
Ne još.
Još jednom.
Naklon? -Čitav ples.
Od početka. -Kraljice.
Čuli ste me.
Mora biti savršeno.
Ove tegle ne smeju da se razbiju, jasno?
Jeste. -Jeste.
Naša prva tura ulja.
Sveti prvi plodovi, za Gospoda.
Kako ih je Jakov spakovao,
neće ni stići čitave do sinagoge.
Samo što sam počeo, a ti se već žališ.
Da, ali nisu obezbeđene. Slomiće se usput.
Što makar ne sačekaš da krenemo?
Svi putevi su puni rupa.
Ne znam ni zašto uopšte plaćamo porez.
Da li me to oči varaju?
Kako je lepo što si se vratila.
Jao, znam.
Ali hoću da čujem sve. -Ima slame između njih, dobro?
Neće se razbiti.
Slama nam neće pomoći ako ispadnu iz prikolice.
To se neće desiti.
Priveži ih kanapom.
Jao, dobro.
Imaš li kanap?
Ne, nisam ni mislio.
Više nismo ribolovci.
Znači, ništa se nije promenilo? -Ovakvi su otkako si otišla.
Ah, Ramo! Ništa ne radiš. Dođi ovamo da nam pomogneš.
Ramo! -Kad si stigla?
Stojim ovde, ali ste zauzeti.
Znate, ovakvo raspravljanje nije dobro za ulje.
Šta?
Ono će se koristiti u žrtvenim prinosima Gospodu kao mirisno ulje.
Za miropomazanje njegovih sinova.
Neće ako se bude prolilo po ulicama Kapernauma.
A šta bi trebalo da radimo? Da ih nosimo? -Ha! Pašćeš.
Oče, ja nisam Andrej.
Noge su mi spretne. -Da, ali su ti ruke prljave.
Kanap.
Imamo posla, a imam svašta da ti pričam. -Jao, Gospode!
Možeš li da pročitaš ovo?
Oče, blagoslov.
Očekuju da budemo tačni.
Ah, naravno.
Ako se dobro sećam...
Blagosloven da si, Gospode Bože naš.
Care nebeski, koji si dobar i dobro činiš.
Neka bude dobra volja Gospoda našeg s nama i delo ruku naših dovrši nam.
Da. I delo ruku naših dovrši.
Šta? Šta gledate? Jesam li pogrešio u molitvi?
Ne. Nisi, nije to. Nego...
Grci. Imali su drame, zar ne?
U ovoj kući o takvim budalaštinama ne pričamo.
Da, znam.
Ali hoću da kažem da oni dramu dele na činove i...
A ti, oče, deluje kao...
Deluje kao da otvaraš novi čin.
Komedija ili tragedija?
Tek ćemo da vidimo.
Izvinite što prekidam. Čuli smo da je Rama došla.
Kako ste to čuli?
Pa, mi sve čujemo. To nam je posao.
I takođe znamo da bi Toma voleo da je vidi ako se vratila.
On ne sme da bude sam sa njom. -O, Varnava i ja ćemo biti tu.
Unutra je, u kući.
Dobro. Da krenemo.
Oprezno. -Hoću.
Ne idite brzo. -Dobro, oče.
A ni presporo. -Oče.
Jovana?
Huza, ovde sam.
Otkud ti ovde? I to u sred dana.
Čovek mora da objašnjava šta radi u sopstvenim odajama?
Otkud ti ovde?
Žena mora da objašnjava šta traži u svojim odajama?
Tražio sam te, ali nisam očekivao da ću te naći ovde.
Nisi ovde spavala nedeljama.
Baš se pitam zašto.
Slušaj, neću da se svađam.
Došao sam da vidim jesi li spremna za gozbu večeras?
Što ne bih bila?
Samo pitam.
Hoćeš li to nositi? Divno je.
Onda ću obući nešto drugo.
U redu.
Hajde da se potrudimo da se lepo provedemo večeras, i...
Šta?
I ništa.
Da se zabavimo.
Da budeš uz mene, kako god veče prođe. Hajde da se zabavimo.
Budem uz tebe? O čemu je ovde reč, Huzo?
Kako misliš...
Samo želim da se lepo provedemo i...
Uopšte ne znaš da lažeš.
Kao što ni ti ne znaš da lažeš, Jovana.
Znamo da si pričala nasamo sa Krstiteljem.
Kakve to veze ima sa ovim?
Ko te je poslao kod mene? -Niko!
Nije ni bitno. Samo sam hteo da mi se žena...
Nemoj da si ponovo rekao "zabavi".
Oboje znamo da ti do toga nije stalo otkad si upoznao Kasandru.
Radi li Irod nešto Jovanu? -Ne!
Ne.
Jovan je Irodu zanimljiv i zabavan.
Znaš i sama. -Znam.
Isto tako znam da ne bi bilo mudro da učini nešto ishitreno
kad ga narod smatra prorokom.
Mora da bude oprezan.
Svestan sam toga koliko ga podržavaš.
Samo se smeši i pretvaraj.
To je sve što tražim.
Znam ja kako da se smeškam i pretvaram, Huzo.
Dosta sam vežbala... I jedno i drugo.
Stvarno nikad ovo nisi radio?
Adad i ja smo uvek nosili veš na pranje.
I nemaš ušteđevinu?
Morao sam da se odreknem svog udela da bih sledio Isusa.
Mudar izbor.
Da, mislim... Malo je reći.
Ali jedna mudra odluka samo naglašava to koliko nemam praktičnog znanja.
Poput pranja veša.
Srećom, pa nije tako teško.
Šta to stavljaš?
Malo soli, malo biljnog ulja i životinjske masti.
Ovaj... Bolje da nisam pitao.
Moraš dobro da promešaš.
Vidiš da se isprljala?
Dobro.
Sad izvadiš odeću i potopiš je u izvorsku vodu.
Da imamo više novca, mogli bismo da unajmimo nekog da nam pere veš
a mi bismo imali više vremena da širimo učenje.
A šta bi narod na to rekao?
Da pametno koristimo i ulažemo vreme i novac u građenje carstva našeg Mesije.
Misliš da Isusovi sledbenici ne rade obične stvari?
Sad pričaš o tome šta bi bilo kad bi bilo.
Niko ne izučava Isusove knjige, Zi.
Treba da idemo, da širimo reč, okupimo još ljudi.
Ovo ljudi kojima propovedamo rade, peru veš.
Ako budemo previše uzvišeni i bitni za svakodnevne stvari,
prestaće da saosećaju sa nama.
Dakle, izvadiš odeću i jako je pritiskaš o kamen.
Pritisni.
Jače.
Tako iscediš vodu i ujedno izbaciš prljavštinu koja se skupila u vlaknima.
Vidi, možda ljudi to budu pogrešno shvatili.
Ali o tome ćemo brinuti kad do toga dođe.
Sada bismo mogli svašta da imamo više novca.
Zavedej je počeo da proizvodi ulje.
Od čega nismo videli ni sikela. -Još uvek.
Još uvek.
Judo, ti jesi obrazovan.
Pa, hvala ti.
Ali mudar nisi.
O, dobro.
Baš ti hvala.
Draže mi je "obrazovan".
Posvetio si svoj život učitelju, zar ne?
Hoda po vodi i upravlja vetrom i talasima.
Ali da, on je učitelj.
A ipak se ne vodiš njegovim učenjem
nego tražiš mane u nečemu što ne razumeš.
Možemo nešto da naučimo iz svega što kaže i pita.
Dobro.
Kako da počnem?
Ispereš ono što si istrljao.
I odeća ti je kao nova.
A sad moj omiljeni deo.
Ovo je za najuporniju prljavštinu koju voda nije sprala.
Na kraju se od ovoga brže i osuši.
Uvek sam se pitao. Ti ne smrdiš,
iako uvek, znaš...
Stalno vežbaš.
Čak ni znoj ne može da te prevari kad si iskusan.
Moram na nešto da trošim fizičku snagu sad kad mi više nije potrebna.
Ili bar ne na način na koji sam mislio.
Vidiš? I ti ga imaš.
Imam šta? -To nešto sa čim si ranije živeo.
I ostavio za sobom. Ali ne možeš skroz da ga se odrekneš.
Pa si se prilagodio.
Treće ispiranje.
Ne razumem te baš. -Odbacio sam svoj način života.
I iako sad živim potpuno drugačije nego ranije,
ne mogu da prestanem da vidim kako bi nešto mogao da radi brže
ili efikasnije.
Je l' ti neko tražio da brineš o tome? -Nije, samo da brinem o novcu.
Onda to i radi.
Ali Zi...
Nisu svi koje je nahranio u Dekapolisu siromašni.
Neki su bili daleko od kuće i bez hrane.
Da smo uzeli prilog od naroda, samo 10% od pet hiljada ljudi...
I prihvatili deo
onoga što je zahvalni narod koji je mogao nudio,
sad ne bismo morali da čekamo da uradimo nešto bitno dok...
Zavedej ne zaradi nešto od ulja.
Da je želeo da prihvati prilog, prihvatio bi.
Ali nije.
Pitaš zašto nije uradio nešto što bi ti uradio pre nego što si ga upoznao?
Stari ja bi prodao hleb.
Zapitaj se kome je to bilo za nauk.
Verujem u njegove reči, kao i u učenje.
Promenili su mi život. Ali ne završava se na ovome.
On je Mesija, Zi.
Znam. -Znaš li?
Ako je Davidov sin i treba da ispuni Isaijino proročanstvo da će
"Dom Gospodnji biti utvrđen uvrh gore
i uzvišen iznad hramova, i stecaće se k njoj svi narodi"
onda mora da požuri.
Neće postati kralj tako što ne poseduje sredstva ili moć.
Obično nije tako. -On nije običan.
Prorečen, ali nikad viđen.
Još uvek je prljavo, Judo.
Daj, Zi. Ovo mi je prvi put.
Uz to, nisam tako...
Snažan kao ti.
Onda svoju domišljatost iskoristi za ovo.
Isus nam je rekao da ovo uradimo. Postoji razlog.
Jesi li siguran?
Zato što ne vidim ništa posebno u čistoj odeći.
Postaće ti jasnije.
Kad sam tek došao, morao sam dosta toga da naučim, veruj mi.
Životinjska mast?
Kako? Zar nema komada?
Nema, zagrejana je i otopljena i proceđena kroz sito
da odvoji čvrste komade od tečne masti.
Kao kad prosejavaš pšenicu da ukloniš nečistoće
i odvojiš dobro zrno od lošeg.
Šalom. Šalom.
Tačno na vreme, kao po dogovoru.
To je već dobar znak.
Naravno, to sam i očekivao od njegovih sledbenika.
Nemamo vremena za ćaskanje.
Žena će ostati ispred.
Ali pomogla sam sa uljem. -Tamara!
Daj da završimo posao.
Ostaću ja s tobom da pazim na prikolicu.
Prvo, možeš li da potvrdiš da je ovo ulje za miropomazanje spravljeno
tačno po receptu iz Knjige Mojsijeve?
Doslovce, učitelju.
Da čujemo, molim te.
Smirne najčistije pet stotina sikala i cimeta mirisavog pola toliko,
dvesta pedeset i iđirota takođe dvesta pedeset, i kasije pet stotina
merom svetom i ulja maslinova jedan in.
Od reči do reči.
Veoma dobro isceđeno i pročišćeno.
Čisto je i bistro.
Zadržava se na prstima.
S poštovanjem, učitelju,
ali verujemo da je postojanost takva zbog prave količine smirne.
Ova smola je izuzetno skupa.
Jer se dobro vezuje, a to treba...
Jaire, zašto tražimo novog dobavljača ulja?
Jer naš trenutni dobavljač dolazi iz daleka, iz Judeje.
Iz getsimanijskog gaja blizu Svetog grada.
Nema boljeg.
Rim je proglasio Judeju odvojenom provincijom od Galileje.
Uveli su i carinu za uvoz robe iz Judeje.
A pored te carine, trenutno moramo da plaćamo i otpremanje i rad.
Zavedej je odavde.
Nećeš nam naplaćivati slanje?
Nikada, učitelju. To ću izreći napismeno.
Ne znam mnogo o ekonomiji, učitelju,
ali potpomaganjem malih proizvođača bismo pomogli i Kapernaumu.
Prestani da se pretvaraš, Josife.
Stvarno misliš da ne znam ko ti je otac?
Josif je u pravu.
Ovde je reč o odgovornom upravljanju.
Ja sam glavni upravnik sinagoge.
Posao je ugovoren.
Zavedeje, čestitam na dobrom poslovanju.
Neka u izveštaju piše da nisam
za prekidanje saradnje sa starim dobavljačem,
pa da buduće generacije znaju da se makar jedna osoba među nama
zalagala za tradiciju i pređašnje, a ne za novac i praktičnost.
Molim vas da zabeležite učiteljeve reči u izveštaju.
Tako će i biti.
Zavedeje, pođi sa mnom do pisarnice da se dogovorimo oko plaćanja.
Kraljice Irodijada. Mislim da smo spremni.
Sigurna sam da jeste.
Isto tako mora i Solomija.
Hajde, provežbajte još jednom.
Ako smem.
Previše je pritiskamo.
Mora da se odmori pre... -Mora da bude savršeno.
Moraćemo da ga slomimo.
Ja ću to učiniti pićem, a ti ćeš njenom izvedbom.
Kraljice moja, znam da vas je Krstitelj uvredio, ali ima...
Uvredio?
Uvredio.
Misliš da je moj brak sa kraljem nečist?
Naravno da ne. Ja...
Misliš da treba da me vrati onom siromahu, Filipu
i njegovoj još bednijoj zemlji?
I da se odreknem braka sa Irodom koji vlada celom regijom?
Ne, kraljice. -Zašto ne?
Ako su Krstiteljeve primedbe pred celim kraljevim dvorom samo uvrede,
kako si rekao, što ga ne podržiš?
Da ne treba možda da prosto zaboravim na tu uvredicu
i dozvolim da cela regija javno ukorava svaku moju odluku.
Izvinjavam se, kraljice.
Odmah ću otići kod Solomije.
Dođi.
Danas nema poseta.
Zašto?
Veoma važnog zatvorenika danas prebacujemo u ćeliju bliže prizemlju
tako da možemo da postupimo odmah po naredbi.
Postupite? -Jesi li gluva?
Žao mi je. Bojim se da to danas neće moći.
Kad si rekao "da postupimo odmah po naredbi", šta si mislio?
Šta se dešava? -Nisam siguran
ali ovo uglavnom znači da će zatvorenik ili biti oslobođen
ili pogubljen.
Po čijoj naredbi?
Irodijadinoj.
Jovane!
Nešto se dešava! -Stani!
Jovane, ovo je zavera. Ubiće te. -Stani!
Slepi progledaju i hromi hode.
Gubavi čiste se.
Siromašnima propoveda se jevanđelje.
Ne. Ne!
Srca otaca obraćuju se ka deci,
i nevernici ka mudrosti pravednika.
I Gospodu narod je pripravljen.
Napokon smo se izdvojili da budemo sami.
Blaženi su Varnava i Sula.
Pre nego što smo otišli u Dekapolis i svega što se ovde desilo,
što, budimo iskreni...
Iz onoga što sam ja čula,
verovatno ti je i dalje teško da se pomiriš s tim.
Bolje mi ide, zar ne?
Prihvatanje onog neobjašnjivog? -Bolje je.
Drugi si čovek od venčanja u Kani.
Ali, postoji neko
ko je i dalje isti čovek kakav je oduvek bio.
Moj otac.
Reci mi, kako je prošao razgovor kad sam otišao?
Tako dobro, a?
On tebe mnogo voli. U to nema sumnje.
Nema sumnje.
I znao je šta ću ga pitati, čak i pre nego što sam ja znao.
To mi je pojasnio još u Samariji.
Njemu ništa ne promiče.
Kafni je težak čovek, Ramo. -Nadala sam se da će razumeti.
Mislila sam da će me pustiti. Da odrastem.
On osuđuje Isusa
i ne podržava našu odluku da ostavimo sve i sledimo Isusa.
Iskreno te volim, Ramo.
Mora da postoji način da ovo uspe.
To sam čekala.
Jesi? -Naravno.
Imam ideju. -Imaš?
Pažljivo sam istražila svaki detalj rabinske tradicije, do najsitnijeg.
Jesi?
U Halahi piše da,
u slučaju kada otac nije prisutan ili u posebnim okolnostima,
što mislim da naše učenje sa Isusom jeste,
postoji posebna vrsta dozvole za stupanje u brak.
Dečak koji ima bar trinaest godina
izgovara rečenicu.
"Neka si posvećena meni prema zakonima Mojsija i Izraela."
Nakon što to kaže, mladoženja mora mladoj da da nešto dragoceno.
Ako prihvati, time potvrđuje quiddushin kao pravni akt
i postaje mu verenica, posvećena samo njemu.
Znači, čekaj.
Je l' to sve? To je sve što...
Zaveti moraju da se izgovore pred dva sposobna muška svedoka,
jednim koji svedoči za mladu i drugim za mladoženju.
Pitaću Jovana da mi bude svedok.
A oboje znamo da postoji samo jedan čovek koji može mene da zastupa.
Isus. -Isus.
Jedini koji može da me preda.
Pitaćemo ga. -I onda je gotovo.
Trebaće vremena da se sastave ugovori.
Ja pretpostavljam da mora da ga potpiše rabin
koji može da potvrdi da su okolnosti zaista neobične i posebne.
Da.
Kad bismo samo znali gde da nađemo rabina za to.
Zar naša vera stvarno ovo dozvoljava?
Osećam da je ispravno. Ali da li je?
To sigurno ne bi bila prva nepravoverna veridba
u našem narodu.
Jestira se udala za bezbožnog kralja za dobro Izraela,
David nije čekao da mu otac izabere ženu.
Čak nam je i Isus pričao o neuobičajenom braku svojih roditelja.
Mogao bi... -Tomo.
Molim?
Ne merimo se s njima, ali ćemo pitati Isusa.
Neka on odluči.
Da, naravno.
Pa, ipak neće naš brak biti neuobičajen.
Ruta je bila bezbožnica i prikrala se mestu na kom je Voz spavao.
Mi nismo tako postupili.
Ja sam pitao tebe.
To sam zaboravila.
Pa, ostaje da vidimo.
Hoćeš li zauvek biti uz mene,
čitati sa mnom
i hoćeš li nastaviti da nalaziš nova pravila i neobične okolnosti sa mnom?
Hoću!
Jao, momče.
Sad bih voleo da je ona ta koja ne vidi.
Venčaćemo se! U redu je!
Imala sam jedan zadatak.
Slušaj me dobro, čuješ?
Prvo što ćeš uraditi, prva stvar je...
Hoću da vidim kako jedeš celu tu kost.
Tako se to radi. Ta žena.
Jao, čoveče. -Zašto ne piješ?
Samo pij, polako.
Ako ne mogu da vidim, nije se ni desilo.
Oče naš, koji si na nebesima, da se sveti ime Tvoje.
Da dođe carstvo Tvoje, da bude volja Tvoja i na zemlji, kao i na nebu.
...u iskušenje, nego nas izbavi od zloga.
Gospodaru? -Reci.
U pravu si. -Ljubavi.
Videćeš.
Beži tamo. Mogu i sam.
Počasni gosti, plemići,
vojni generali, zapovednici i vođe Galileje.
Predstavljam vam, u kraljevu čast
i u ime drevne tradicije,
poseban poklon Solomije,
kćeri naše presvetle kraljice, Irodijade.
Kako uzbudljivo. Šta je to Irodijada namerila?
Mislim da znam, ali sačekajmo da vidimo.
Znaš da, ako je Irod zadovoljan, on baš ništa ne može da odbije.
Zatraži od mene šta god hoćeš, i to ću ti dati.
Bilo šta?
Do polovine svog carstva.
Blagosloven da si, Gospode Bože naš, Care nebeski,
koji si nas posvetio Svojim zapovestima
i zapovedio nam da uvedemo svoje sinove
pod okrilje oca našeg Avrama.
Bože zdravlja da poraste i bude velik.
Bože svih naših predaka, pomiluj ovo dete.
Neka među narodom i međ' svetom bude znan
kao Zarija, sin Zarijin i Jelisavetin.
Ne, učitelju, po Božijoj volji, ime će mu biti Jovan.
O, to je fin poslužavnik.
Srebro?
Samo najfinije.
Poslužuje se samo za kraljevsko venčanje,
tražio ga je sam kralj Irod.
Šta ti je smešno?
Nikad nisam bio na svadbenoj gozbi.
Ali izgleda da sad idem.
Šta ti to znači?
O, nema ni veze.
Ne bi razumeo.
To su ti poslednje reči?
"Ne... bi... razumeo."
Još samo koja milja.
Jelisaveta, niko u rodbini se ne zove Jovan.
Znam. -Zarija, o čemu je reč?
Je l' ovo zbog toga što ti se desilo?
Isuse iz Nazareta.
Avnere.
Šalom.
Jovan mu je ime.
Blagosloven... da... si...
Blagosloven da si, Gospode Bože naš,
Care nebeski.
Jovane, sine Zarije i Jelisavete iz Judeje.
Na današnji dan, po naredbi Iroda Antipe, tetrarha,
osuđen si na smrt obezglavljivanjem...
Hvala ti.
Jovane...
Kasnije. -Šta?
Za kamilu. To je sve.
Ima li vesti od jutros?
Niko nije doneo nikakve vesti.
Što je možda dobar nagoveštaj. -Možda moraju da utanače pojedinosti.
Ili su ih juče odbili
i sad sede i opijaju se u Macoli.
I spavaju pijani. Nadam se da ne.
Ej, evo ih.
Šta ja to vidim?
Utanačili smo se.
Kupili su poslednju teglicu! -Stari zna znanje, a?
Bilo je teško.
Sam nas je Bog Gospod pogledao.
Da, ali nije samo otac taj koji je juče pokušavao da se nagodi.
Pitajte nju.
A, da.
Zanima me šta se desilo s vrapčićima.
Golupčićima. -Vrapčići.
Oduvek su vrapčići.
O čemu ti pričaš? -Pa, kaži. Kako je prošlo?
Da!
-Mazel tov!
Mazel tov!
Znači, stvarno ćete se uzeti?
Pa, moramo prvo da sredimo neke stvari,
a jedna se tiče vas.
Ej, samo nemoj da ja šijem hupu, važi?
Jao, to ni ja ne bih hteo.
Neka je sa srećom, Tomo.
Pa, ovo su izvanredne vesti. -Jesu, jesu.
Blagosloven Gospod Bog Jakovljev
što je posetio i ispunio svoj narod.
I što nam je podigao rog spasenja
u domu svoga sluge, Davida.
Andrej!
Kao što je obećao kroz usta svojih svetih proroka,
spasenje od naših neprijatelja i iz ruke svih koji nas mrze.
Andrej, jesi unutra?
Jovana.
Ne. Ne, ne.
Ne, ne. Ne. -Žao mi je.
Andrej, šta nije u redu? -Ne, to je... Jovan je.
Jesi ti Filip? -Nisam.
Ja, ja sam Juda. Filip nije ovde.
Reći ću Filipu. Kazaću Filipu. -Dobro.
Jovan je... -Diši, Andrej.
Da učini milost našim očevima i da se seti svoga svetog saveza,
zakletve kojom se zakleo našem ocu Avramu.
Molim te, Andrej.
Jao, ne.
Znali smo da će ovo doći.
Trebalo je da budemo spremni.
Bili smo.
Jovan je došao da utre put.
I jeste.
Nije bio Mesija,
ali Jovan je došao da svedoči da će On doći uskoro.
Sad mora...
Moramo da nađemo Isusa da mu kažemo.
Idem ja s tobom.
Ne morate.
Da će nam dati
da se izbavimo iz ruku neprijatelja svojih,
i da mu služimo bez straha,
i u svetosti i u pravdi pred njim dok smo god živi.
A ti, dete,
zvaćeš se prorok Svevišnjega.
Jer ćeš ići napred pred Gospodom da mu pripraviš put,
da daš razum spasenja narodu njegovom za oproštenje grehova njihovih,
po dubokoj milosti Boga našega.
Po kojoj nas je pohodio istok s visine,
da obasjaš one koji sede u tami i u senu smrtnome,
da uputiš noge naše na put...
Mira.
IZABRANI