ROLLEN SOM FILIP SPILLES NÅ AV REZA DIAKO
Rabbi?
-Jeg skulle bare... Jeg setter denne her. -Det går bra. Kom inn.
Sitt her med meg.
Vær så snill.
Hvordan går det med deg?
Jeg vet ikke helt hva jeg skal si.
Jeg trodde at det skulle bli mye verre.
Simon trodde nok også det. Han ser til meg hvert femte minutt.
Slik du ser til meg?
Du kjente Johannes lengst av oss. Men, du er...
Hva er jeg?
Altså, du er...
Så hvorfor ser du til meg?
Ok.
Da får jeg bare...
Jeg kan si at du er et mysterium.
-Oi, da. -Jeg vet det.
Ganske tørt.
Ganske?
Det smaker som Elisjas' knokler.
Passer det seg å le?
Hvorfor ikke?
Noen av øyeblikkene der vi ler mest
er rundt tiden for en begravelse.
Hjertene våre er så ømme, alle følelsene kommer til overflaten.
Latter og tårer, nærmere enn noen gang.
Tro meg, jeg har sittet mang en shiva med Johannes da vi var barn,
og han klarte ikke være nedstemt syv dager i strekk.
Det skjedde ikke.
Jeg har skyldfølelse.
-Jeg burde vært knust. -Nei.
Nei, Andreas. Det er ingen "burde" når det gjelder sorg.
Det finnes ingen riktig måte å sørge på.
Du sørget mye allerede da Johannes ble arrestert.
Å bli knust igjen hedrer ikke Johannes' minne mer enn å ikke føle noe som helst.
Så...
Du sier at jeg er et mysterium.
Vel... Nei. Jeg mente... Du er... Du...
Hvem sa Johannes at jeg er?
Johannes sa...
"Den utvalgte".
-Hva gjør du? -Du har gitt meg en idé.
-Hvor pleier man sitte shiva? -Hjemme hos den avdøde?
Og hvor bodde Johannes?
Ute på veien.
Samle de andre.
"Ord av Forkynneren, sønn av David."
"Forgjeves, sier Forkynneren - alt er forgjeves!"
"Jeg betraktet hver gjerning som blir gjort under solen. Se,"
"alt er forgjeves,"
"som å gjete vinden!"
"En tid for å lete,"
"en tid for å miste,"
"en tid for å bevare,"
"en tid for å kaste,"
"en tid for å rive i stykker,"
"en tid for å sy sammen,"
"en tid for å tie,"
"en tid for å tale."
"Den som er glad i penger, blir aldri mett på penger."
"Den som elsker rikdom, får aldri vinning nok."
Først var det bare under tørken, men nå er det hele tiden.
Har du noen frykt du kan peke på som kan stå bak de søvnløse nettene?
Det er ikke en tanke, men en generell frykt.
Som om det var en slange under senga eller en løve rett utenfor døra.
Natan,
våre forfedres frykter lever i kroppene våre.
-Hva mener du? -Egypt.
Vandringen i 40 år. Eksilet i Babylon.
All den smerten og frykten
føres videre i blodet vårt, beina våre og historiene våre.
Jeg vil bare få sove.
Jeg kan ikke endre blodet mitt, eller jødiskheten min.
Nei, det kan du ikke.
Men du kan be.
Du kan besøke meg hver dag, så ber vi sammen.
"Den som sitter i skjul hos Den høyeste"
"finner nattely i skyggen av Den veldige."
Takk for at du kom.
Takk, rabbi.
-Jeg skulle ønske jeg kunne utrette mirakler. -Jeg har hørt om en.
-Hils til Ila. -Det skal jeg gjøre.
-Shalom. Shalom. -Shalom. Shalom.
Shalom.
Jeg har tenkt jeg skulle spørre deg: Hvordan går det hjemme?
Ja, du vet... Etter alt...
Hun sov bare, Yussif.
Du vet at det er alt vi kan si.
Kan du tenke deg hvordan livet hadde vært om du hadde fått en annen post?
Det vil jeg ikke.
Nyheter fra Jerusalem.
Rabbi Shmuel har blitt forfremmet til sanhedrin.
Rabbi Shammai skal snakke til forsamlingen i dag.
Da bør Nikodemus være der.
Han har visst uteblitt fra flere samlinger, og vi sendte aldri brevet ditt.
Tror du at snakk om prekenen på Korasin-platået har nådd Jerusalem?
Kan ikke forestille meg noe annet.
Men prekenen kan blekne i forhold til...
...rykter om hendelser i Dekapolis.
Det er mer enn rykter. Les videre.
Er du sikker på at det er den gode siden min?
Du sa jo det...
Tar jeg feil?
Det er en byste. Likheten blir synlig fra alle vinkler.
Jeg betaler ikke for kunstleksjoner.
Quintus. Jeg...
Si det og bli ferdig med det.
Det er for enkelt. Ikke i dag. Gå herfra.
Vent, vent... Jeg er midt i...
...dette.
Vanligvis ville jeg fortalt ham at han foreviger feil ende.
-Der, ja. -Ikke i dag.
Jeg trenger den nyeste etterretningen om Jesus fra Nasaret.
"Militær etterretning".
De ordene sammen virker som en selvmotsigelse.
-Atticus. -Quintus, fortell meg om Jesus.
Greit. Bare...
Bare...
Det er ingen forandring. Jeg snakket med Jesus. Du var der. Vi har en avtale.
-Ingen ny informasjon? -Nei!
Jødene har ny informasjon!
Selvsagt, jødene kjenner jøder.
Jeg tror ikke at du forstår en magistrats rolle.
-Det skjer rett for nesen på deg. -Fortell meg, da, detektiv.
-Hva er det som er så viktig? -Det føles som...
...begynnelsen på noe.
Krig, kanskje.
Jeg vil ikke gjøre jobben din
og gjøre livet vanskelig for de som følger Jesus.
Jeg vil ikke bryte opp samlingene deres eller fordrive pilegrimene, forstått?
Noe har skremt deg.
Jeg kjenner jødene mine bedre enn deg.
Hva er det som skjer med deg?
Det eneste som gjør at du har Cæsars gunst nå, er inntjeningen din.
Den øker. Helt fantastisk, dominus.
Men du må virkelig...
...gjøre noe!
Ikke bli beryktet for å ha hatt tilsyn med byen der en revolusjon begynte.
Hill Cæsar.
Hill.
Tror du at han tar oss med til dalen?
Vi er på vei nordover mot Jordan.
-Å, til Meromsjøen. -Merom?
Der Josva seiret over kanaaneerne.
-Kanskje det er der store ting skal skje. -Mange store ting har allerede skjedd.
-Jeg vedder på at vi skal til Hermonfjellet. -Jeg har ikke sett snø på lenge.
Jesaja. "Om syndene deres er som purpur, skal de bli hvite som snø."
-Den også. -Det er enda en.
Hva har Hermonfjellet med Johannes å gjøre?
Vi er fremdeles inne i sørgeperioden.
Shiva handler like mye om de levende som de døde.
Det forklarer ikke hvorfor vi går denne veien.
Kan vi ikke bare vente til vi er fremme?
Det hadde vært nyttig informasjon for oss som bærer tungt, Lille-Jakob.
Bare heng med, Johannes.
-Er du sikker på at du hørte riktig? -Han sa at vi kunne snakke på veien.
Men dette handler om døperen, ikke oss.
Jeg sier bare hva han sa. Han smilte faktisk.
Greit.
Kom igjen, da! Det er like greit først som sist.
Kjør på. Det går sikkert bra.
Hva? Jeg bare...
Rabbi.
Der er du. Jeg har ventet på deg.
Hvordan var besøket hos Kafni?
Hadde det gått bra hadde vi vel alle visst det nå?
Det finnes en annen måte.
Kidushin.
-Du er kjent med den. Selvfølgelig … -Ja.
Rabbi, jeg forlot faren min for å følge deg.
Jeg har måttet tåle mange harde ord fra ham på grunn av valget mitt.
Jeg fikk en smak av det selv.
Du er det nærmeste til en far jeg har nå.
Johannes vil være det mannlige vitnet for Tomas.
Som min åndelige far...
...vil du gi meg bort?
Vi vil ikke belemre deg.
Kafnis manglende velsignelse av oss er ikke det du er kommet for.
Nei.
Nei, Tomas.
Du tar feil.
Kom hit, alle sammen.
Folk later til å vite hvorfor jeg er her.
Tror dere jeg er kommet for å bringe fred på jorden?
Jeg er ikke kommet for å bringe fred...
...men sverd.
Jeg mener et skille, Si.
Innenfor husstander og videre...
...når noen velger å følge meg, kan det bety at i ett hjem
ligger fem i strid med hverandre: tre mot to, og to mot tre.
Hvorfor?
Vi ser det med Rama og faren.
Jeg ønsker ikke å splitte familier...
...men prisen for å følge meg kan bety at folk blir hatet av sine nærmeste
fordi de ikke tror.
Men skal man ikke hedre sin far og mor etter budene?
Å hedre sine foreldre
er en av de høyeste sosiale og åndelige forpliktelsene,
men ikke høyere enn å følge Gud.
Den som elsker far eller mor mer enn meg, er meg ikke verdig.
Vi velger deg over familien.
Så det er avgjort?
Du signerer brevet og står som mitt vitne?
La oss snakke om detaljene etter at turen og sørgeperioden for slektningen min er over.
Selvsagt.
Vel, Tomas...
Hva skal du gi Rama som mohar?
Å, vi har allerede blitt enige:
Hun sier at hun ikke trenger noen...
Å, Tomas! Tomas...
Jeg må låne Tomas et øyeblikk, hm?
-Det er en dårlig idé. -Hva er en dårlig idé?
Å ikke gi kona di en gave.
Og å ta henne på ordet når hun sier hun ikke vil ha noen gave.
Nei, nei, nei.
Et råd fra en gift venn: Ordene betyr ikke det du tror de betyr.
La meg forklare deg noe. Trenger du ham, rabbi?
Nei, bare få skikk på ham.
Vi andre går videre.
Dette skal du gjøre.
Hva snakker du om?
-Hvorfor ler du? -Tuller du?
Velsignet er du, Herren vår Gud, universets konge,
som har gitt oss liv, sørget for oss
og latt oss oppleve dette øyeblikket.
Hele veien fra havnebyene i øvre Galilea.
-Kapernaum. -En slekt skal lovprise...
-Kan du tro det, Moishe? -...dine gjerninger for den neste slekt, dine...
Jeg sier deg, Moishe. Den dagen gutten kom til Den hellige byen
luktet han svakt av fisk og naivitet.
...vil jeg...
...grunne på.
Bergamott.
Sjasmin og...
...balsam fra Dødehavets kyst.
Ta mitt ord for det, Moishe.
Du holder kappene til en rabbi hvis navn vil bli husket i historien.
Du kommer til å fortelle dine sønner om denne dagen.
Er det alt dette handler om for deg, Yanni? Å bli husket?
Spesielle kapper og dyr parfyme?
Om det passer seg.
Hvem som helst kunne meldt fra til de eldste.
Vær snill å gå ut litt, Moishe.
Jeg har bedt med denne mannen, Yanni.
Du har hva?
I Dekapolis, da du og de andre var opptatt med vitner,
møtte jeg ham, helt tilfeldig.
Det har du aldri fortalt oss.
Han var ikke slik jeg forventet, eller den jeg husket fra Kapernaum.
-Han virket oppriktig og ga meg mye å tenke på. -Oppriktighet kan være sluhet.
Jeg så ikke den ondskapen jeg forventet.
Bare Gud kan kjenne en manns hjerte. Det er ikke din avgjørelse.
-Så hvorfor får jeg denne posten? -Ingen gir deg noe!
-Du har fortjent plassen. -Hvordan?
Jeg studerte, skrev rapporter, møtte lederne av stridende tradisjoner,
og hva har jeg å vise til?
Hvordan har vår tro, vår nasjon, blitt bedre?
Du er overveldet. Det er normalt å være nervøs. Det er mange følelser.
Ja, jeg er overveldet - over hvor tom hele utøvelsen er
med denne poseringen og gratulasjonene for…
-For hva? -Jeg lover, Shmuel...
...når du hører Shammais tale kommer alt til å falle på plass.
CÆSAREA FILIPPI KADESJ
Jeg har ikke spurt deg ennå. Går det bra?
Det går bra.
Jeg har funnet fred.
Det hadde vel Johannes ønsket?
Du har ikke spurt hvordan jeg har det.
-Unnskyld. Hvordan har du det? -Nei, jeg bare tuller.
-Som jeg fryktet. -Cæsarea Filippi.
Hei...
Det var her du bodde,
men du er ikke den jeg fant fordrukken midt på dagen
i en lusen leilighet.
Takk for minnet.
Jeg prøver bare å hjelpe.
-Kanaaneernes gud, Baal. Han ble dyrket her. -Mange steder, faktisk, men særlig her.
-Hvorfor det? -Vannet.
De så på Baal som regnguden.
Det renner en kilde ut av en grotte i siden av fjellet.
Utspringet til Jordanelven.
For å finne ut hvor dyp kilden var, slapp de ned en stein i et tau.
Den nådde aldri bunnen.
Velkommen til helvetes forgård.
Høres ikke tanken på vår gode kosher-mat bedre ut her?
Han har et poeng.
Skal geitene ofres i tempelet deres?
Nei. Noe mye verre.
Vi reiste nordover til Kapernaum for den ferske fisken, ikke for å finne kloke hoder.
Enn så usannsynlig det kan virke: Fra denne avkroken i øvre Galilea
har det stått fram et intellekt så driftig,
nysgjerrig og formidabelt
at vi må fryde oss over vårt hell da vi fant Shmuel bar Yosef,
og vi ønsker ham velkommen til dette høyeste rådet,
der han overtar for Rabban Seled i sete 70.
Med mindre du har bodd i en gravhule det siste halve året:
Jesus fra Nasaret, utsatt for spekulasjoner og nysgjerrige observasjoner,
sladder og folkesnakk,
har, gjennom Shmuels grundige rapporter og vitnesbyrd,
framstått som den farligste personen i landet siden Akab og Jesabel.
Jesus har ikke bare vist forakt for den hellige loven og tradisjonen,
han har også samlet seg hengivne følgere ved å gjøre det.
Han reiser og henger med tollere, syndere, fordervede,
- og et medlem fra Den fjerde filosofi. -Selotene?
Blant sine disipler har han flere kvinner, blant annet en hedning fra Etiopia.
Ikke bare én, men to av hans følgere
er tidligere disipler av den avdøde blasfemikeren, døperen Johannes.
-Avdøde? -Vi kan delvis takke Shmuel...
...for å ha fortalt romerne hvor døperen befant seg.
Hvorfor ble vi ikke rådspurt
før vi samarbeidet med, og overga en av våre egne til Roma?
Har du sympati med døperen, Shimon?
Som kalte oss ormeyngel? Som dreper sine egne mødre?
Shammai.
Du har holdt på for lenge.
Tiden for tålmodig observasjon er forbi.
Handlingene og tilholdsstedene til Jesus fra Nasaret
skal straks rapporteres til dette rådet.
De øverste lederne i alle distrikter
skal forhøre og avsløre Jesus.
Lytt nøye til det han sier, og etterstreb
å sette ham fast i hans egen lære.
Om vi får ham til å avsløre seg selv gjennom hans egen lære,
på en måte folk lett kjenner igjen som kjetteri,
vil de vende seg mot ham.
Vi kan dempe påvirkningskraften hans.
Hva som skjer om han fanges og leveres til oss...
Selv om vi finner ham blasfemisk
oppfordrer jeg dere til å stå imot lysten til
å utføre det Moseloven krever.
Steining...
Ikke bare er det en ufyselig jobb,
men å steine en forkynner av folket
kan skape kaos vi ikke har råd til.
Vi må overbevise Roma
om at han er verdt deres oppmerksomhet og bekymring.
Selv om okkupasjonen
har vært kilde til endeløs lidelse for vårt folk,
må vi være klare til å innrømme
at kolonistene er flinkere til å spore opp og drepe folk
enn vi har ressursene eller energien til å være.
Vi må holde maktsentrene adskilt.
Vi kan ikke bli oppfattet som om
vi "håper på uorden" - ikke på noe vis .
Pilatus, som er så ung og på dypt vann,
vil aldri godta det,
og vi kan ikke gi ham enda en grunn
til å gjøre noe overilt.
La Roma håndheve sine menneskeskapte lover,
og om det gagner oss - greit.
Vi skal konsentrere oss om å opprettholde Guds lov
og de hellige tradisjonene i vår tro.
Er det forstått?
Skriv et påbud og vis det til meg før kvelden.
Møtet er hevet.
Kaifas, rapporten er overdreven og vinklet med en forutinntatt agenda.
Jeg sa at vi er ferdige, Shimon.
Kom hit.
Rabbi, dette stedet...
Med all respekt, rabbi, hvorfor er vi her?
Det er en vederstyggelighet.
-Det er sterke ord, Andreas. -Rabbi...
...under shiva?
Skal vi unngå mørke steder av frykt,
eller skal vi gi dem lys
slik Simon og Judas gjorde på sin reise?
Hadde Johannes vært redd for denne grotten?
Hadde han blitt så frastøtt av det som skjer i det tempelet
at han ikke kunne utstått å være her?
Hvem sier folk at Menneskesønnen er?
Noen sier at du er Elia, han som taler til omvendelse.
Andre sier Jeremia, fordi han ble avvist av lederne i sin tid.
Og andre igjen sier en annen av profetene, de som snakket på Guds vegne.
Ok, hva må vi gjøre? Kaste lodd?
Natanael, dette er ditt øyeblikk. Vær deg selv.
Noen sier døperen Johannes.
Det er jo åpenbart ikke sant.
Det er alle andre.
Hvem sier dere at jeg er?
Du?
Du er Kristus,
den levende Guds Sønn.
De statuene av Baal og Pan og andre avguder vi gikk forbi?
De er døde og i forråtnelse, men vi tilber en levende Gud.
Og du...
Du er hans sønn.
Salig er du, Simon, sønn av Jona.
For dette har ikke kjøtt og blod åpenbart deg,
men min Far i himmelen.
Hele livet har du blitt kalt Simon - "en som hører".
Men i dag kaller jeg deg Peter.
Klippe.
Og på denne klippen vil jeg bygge min kirke,
og dødsrikets porter skal ikke få makt over den.
Dette er et dødens sted,
og jeg bragte dere hit for å fortelle dere at døden ikke har noen makt
til å holde mitt utfridde folk fanget.
Fordi jeg lever, skal dere også leve.
Jeg vil gi deg himmelrikets nøkler;
det du binder på jorden, skal være bundet i himmelen,
og det du løser på jorden, skal være løst i himmelen.
Dere har autoritet
til å fortelle sannheten til andre, slik jeg forteller den til dere,
at de som vender om har et sted i himmelriket.
Dere har bekjent at jeg er Kristus
og dere skal påvirke mange andre til å si det samme, med tiden.
Jeg skal forklare mer senere.
Men foreløpig må dere tie om dette.
Jeg pålegger dere å ikke si det til noen.
Rabbi, noen vet allerede at du er Messias.
Hvorfor tie om det nå?
På noen steder, for noen mennesker,
var det viktig å vite og tro.
Men akkurat nå,
om hele vårt folk i denne regionen får høre at Messias har kommet,
vil de komme i hopetall
klare for å følge en militant i krig mot Roma.
Jeg vil at folk skal følge meg på grunn av min sanne identitet,
slik som Peter,
ikke basert på en feiltolkning av tittelen min.
Folket vårt er klare til å tro på deg og kjempe med deg.
Hvorfor skulle du ellers ta oss med til dødens sted,
om det ikke var for å overvinne det?
Det blir klart med tiden.
Jeg tok dere med hit for å hedre Johannes,
ved å vise dere hva han skulle gjøre.
Han beredte veien for dette.
For at jeg skulle bygge min kirke.
En kirke som aldri kan stoppes, selv ikke på et sted som dette.
Johannes fryktet ikke ondskap og var lydig alle steder.
Det må dere også være.
Selv ved dødsrikets porter.
Er du klar å følge i hans fotspor,
og mine?
Selv om det fører til et sted som dette?
Det er alt.
Vi bør gå.
Jeg kan hjelpe deg, Lille-Jakob.
Takk.
Peter - klippen.
Ser du det?
Fire ryttere venter på å sende bud til hele Israel,
bare på grunn av deg.
-Ditt arbeid førte frem til dette. -Han er død.
Det vil han være - når han kommer i konflikt med Roma.
Nei! Jeg mener døperen.
Shammai sa det.
-Det var jeg som først overga ham. -Fordi du er forutseende.
Du ser konsekvensene i fremtiden
som andre er for distraherte til å se.
Og nå får hele sanhedrin høre om ditt talent.
Hører du etter?
Jeg...
Jeg gjør det.
Du bør være den som bringer ham inn for sanhedrin.
-Jeg? -Du er fra Kapernaum.
Du kjenner folk som følger ham, du har snakket med ham to ganger.
Du burde prøve å finne ham.
Du har rett...
Shalom! Lever du?
Ja. Jeg bare tenker.
Ja - jeg skal prøve å finne ham.
-Jeg håper det. -Jeg er klar.
Vi kan stramme den.
Nå som den sitter fast kan du trekke i den.
Ja, stram den godt.
Jeg begynner å bli vant til det.
Hvem som helst kunne sagt det.
-Hvorfor gjorde du ikke det, da? -Hvorfor gjorde ikke du?
Jeg trodde det var som når Jesus stiller et spørsmål som en del av undervisningen.
Simon bare svarte først.
Jeg er ikke sikker på om han heter Simon lenger.
Gjør han det? Jesus gav oss nytt navn.
-Vi kalles fremdeles Jakob og Johannes. -Jeg vet ikke, sa jeg.
-Hva skal vi si til ima? -Vi sier ikke noe.
Hun kan ikke få vite det.
Hvorfor måtte du nevne ima?
-Det bør vel holde for natten? -Ja.
Siden Filip henter enda mer, er det rikelig.
Greit.
Eple?
Greit.
Takk.
-Vi har nok, du kan få så mange... -Om han ville ha flere, hadde han spurt.
Det kan du si. Jeg vil ha tre!
Hun hadde funnet det ut, uansett. Hun finner alltid ut alt.
Jeg forstår ikke.
Er Simon - beklager - Peter den beste disippelen?
Sa Jesus "beste"?
Jeg har skrevet det ned. Ordet "beste" ble ikke brukt.
Har det noe å si?
Jeg har ikke vært her like lenge som dere, men det virker som om Peter er best.
-Topp tre eller fire. -Hvem er de andre tre?
Hvilke mål rangerer vi etter?
Hvem sa noe om rangering? Er dette liksom militæret?
-Det motsatte, tror jeg han mente. -Jeg vet ikke. Han skal åpenbart bli en leder.
Betyr det at vi andre er mindre viktige?
Ingen spurte meg, men jeg tror vi trenger litt søvn.
-Jeg får ikke sove i natt. -Flott! Du kan ta tredje vakt.
Jeg skulle ta tredje vakt,
- men om du ikke får sove... -Det var ikke det jeg mente.
-Så ta tredje vakt! -Det er en talemåte, Andreas...
-Ta tredje vakt! -Du kan ikke ta alt jeg sier på alvor.
-Jeg kommer til å sove. Jeg er trøtt. -Jeg trenger fortsatt å få sove.
-Du kan ta tredje vakt... -Jakob kan ta den.
Matteus! Faller folk til ro for kvelden?
Jeg vet ikke om "ro" er riktig ord.
Jeg elsker det ved deg: Du ser alltid etter det riktige ordet.
Hva med deg?
Er du urolig?
-Om det ikke passer nå, kan jeg... -Nei, sett deg ned. Vær så snill.
Jeg lytter.
Rabbi, i dag framhevet du Simon.
Peter, mener jeg.
Jeg tror ikke jeg forstår helt hans nye stilling og hva det betyr.
Jeg er ikke sikker på om han helt forstår hva det betyr.
Han var stille resten av dagen. En fin forandring, syntes jeg.
På den lange dagen i Syria
skrek Simon - jeg mener Peter - til meg over bålet
at jeg hadde spyttet på den jødiske troen,
at han aldri ville glemme hva jeg gjorde, og at han aldri kunne tilgi meg.
Har du bedt om tilgivelse?
Hvorfor skal jeg det, når han ikke vil tilgi? Det er meningsløst.
Matteus...
Man sier ikke unnskyld for å bli tilgitt.
Man gjør det fordi man angrer.
Tilgivelse er en gave gitt av den andre.
Det er vanskelig å godta
at personen du ville gi gruppens lederverv,
med nøklene til himmelriket, er noen med slikt temperament.
Jeg vet det er en metafor, men han opptrer ikke som en klippe.
Jeg gjør folk til det de ikke er.
Det vet du bedre enn de fleste.
Du kan åpenbart velge hvem du vil,
og dine veier er ofte helt ulike andres veier, men...
Jeg må innrømme det:
Det gjør vondt.
Du aner ikke hvor slem han har vært mot meg.
Kanskje du vet det og løftet ham frem likevel, og det er enda vondere.
-Jeg... -Du har rett.
Til tider har Peter har vært i overkant hardt mot deg.
Det gleder ikke Far i himmelen, eller meg.
Så hvorfor?
Jeg sier ikke at det alltid er slik,
men jeg vil bare spørre:
Hvem såret den andre først?
Vel, teoretisk sett, ved at jeg tok jobben for Roma, så...
Nei.
Ikke teoretisk sett.
Helt konkret.
Ok. Ved å vende meg bort fra folket vårt og spionere på ham for Quintus, og...
Jeg var nære ved å overgi ham til Roma
og muligens ødelegge livet til familien hans.
Og du har aldri sagt unnskyld for dette?
Nei, jeg bare...
Jeg vil bare glemme den tiden.
Slik som Maria vil glemme sin fortid.
Og jeg vil bevare freden.
Å si unnskyld vil bare føre til krangel.
Gruppen har nok av dem. De krangler nå.
Det er ingen fred når to av mine følgere
bærer bitterhet i hjertet mot hverandre.
Du vet hva du må gjøre.
Det har vært en lang dag.
Jeg skal legge meg nå.
God natt, Matteus.
God natt, rabbi.
Takk for at du lyttet.
Hvem skal se til bålet?
Du må si at det bare var en talemåte.
Jeg vil bare legge meg.
-Maria, Tamar, Rama, teltet deres er klart. -Takk, Gud.
-Jeg tror ikke det. -Andreas, teltet vårt er også klart.
Greit.
Jeg hørte hevede stemmer her. Krangler dere om noe?
-Om den tredje vakten. -Er det ikke Andreas' tur?
Johannes tar den for meg.
Det var snilt, Johannes.
Taddeus, hvor er ditt ly?
-Jeg skal se til bålet i natt. -Stemmer.
-Hvor skal Matteus sove? -Jeg har plass.
-På grunn av Taddeus. -Takk, Lille-Jakob.
Si, sover du utenfor kvinnenes telt?
Som alltid.
-Matteus, går det bra med Jesus? -Ja, han gikk og la seg.
Greit.
God natt.
Legg oss, Adonai vår Gud, ned i fred,
og reis oss opp igjen, vår Hersker, i livet.
Dekk oss med din freds hytte...
Led oss med dine gode råd,
og frels oss, for ditt navns skyld.
Beskytt oss.
Ta bort fra oss fra alle våre fiender,
pest, sverd, hungersnød og sorg.
Fjern alle motstandere foran oss og bak oss,
og gi oss ly i dine vingers skygge.
Du er vår beskyttende og reddende Gud,
ja, en nådig og barmhjertig Gud og konge.
Bevar vår utgang og vår inngang, for liv og fred, nå og alltid.
Jeg tenkte på noe:
Klippen er grunnlaget for bygningen, men det er ikke den som er tydeligst.
-Eller det høyeste punktet. -Nettopp.
Kanskje vi kan spørre Jesus om dersom Simon skal være klippen
som hans kirke skal bygges på...
Jeg tror nok Jesus er klippen.
Én av klippene som kirken skal bygges på,
så kanskje vi kan være flaggene?
Som svaier fra den høyeste parapeten?
-Hva med parapeter? -Ingenting.
Jeg vet det nok, og jeg liker det ikke.
Nå som det ikke er to Simon-er lenger - kan jeg få navnet mitt tilbake?
Nei!
-God morgen, venn. -God morgen.
-Hva har vi her? -Johannesbrødfrukt, morbær og pistasjnøtter.
Pistasjnøtter hadde vært godt denne morgenen.
Judas, har vi råd til seksten porsjoner?
-Kun om de er med skallet på. -Skallet er ikke et problem.
-Seksten porsjoner, takk. -Ok.
Natanael, Taddeus.
Kan dere dele ut?
Vær så snill.
Takk.
De ser deilige ut.
-Vær så god. Takk. -Takk, rabbi.
Tusen takk, sir.
-Greit, min venn. -Ja.
Takk, Natanael.
-Sånn. Filip. -I kurven.
-Kurven, ja. -Takk.
Kos deg.
-Og til Andreas. -Takk.
Og til deg og... meg.
Se - jeg delte de åtte porsjonene helt jevnt - til siste nøtt.
Dyktig.
De er salte og kommer til å gjøre oss tørste.
-Er flaska di full, Simon? -Peter. Jeg heter Peter.
Akkurat.
Det kommer til å ta en stund før vi blir vant til "Peter".
Vi er bare mennesker.
For å svare deg: Ja - flaska er full.
Greit.
Så...
Broren min er klippen.
-Jeg burde være rakere i ryggen. -Ja, på flere måter.
Du må slutte å holde panikken inni deg
så lenge at den eksploderer på verst tenkelige tidspunkt.
Jeg taklet Johannes' død bedre enn jeg ville gjort for et år siden.
Og jeg må begynne...
Jeg vet ikke hvor jeg skal begynne. Han sa ikke noe spesifikt.
Han gjorde det, men det var...
...kryptisk.
Som i undervisningen i hebraisk,
da rabbi Mordekai leste fra avsnittet i Shemot
der Gud møtte Moses ved hvilestedet og ville ta livet av ham.
Det er en merkelig historie.
Og kona hans omskar sønnen deres og holdt forhuden til føttene hans, og sa:
"Du er meg en blodbrudgom."
Og så bare...
-Gikk han videre. -Videre til neste avsnitt.
Ingen forklaring, ingenting. Vi bare satt der, helt forvirret.
Men Jesus er ikke rabbi Mordekai.
Og vi er ikke rastløse smågutter som heller vil leke ute.
Dette er ekte.
Jeg hadde det ikke bra da Eden mistet barnet...
Jeg var usikker på Ham.
Du hadde tro nok til å gå ut av båten - ut på vannet.
Og synke.
Natanael hadde rett: Vi er bare mennesker.
Om jeg roter det til igjen, får noen andre tittelen, da?
-Ikke tenk på det! -Men jeg gjør det, Andreas.
Merket du ikke at jeg lå og vred meg i natt?
Jeg sover som en død, Simon.
-Peter! Peter. -Ja.
-Peter. Peter. Peter. -Greit.
-Bra. -Peter. Peter.
Hvordan bestemmer du deg?
Bestemmer hva?
Hva du skal ta med?
Jeg la merke til at du ikke skrev ned samtalen med handelsmannen.
Jeg vet det om det er viktig.
Men hvordan?
Jesus ser på meg, da vet jeg det.
Vi har en forståelse.
Du må føle deg så beæret som får skrive for ham.
Jeg antar det.
Går det bra?
Du har ikke spist noen av nøttene.
Jeg sparer dem til senere.
Var det blikket?
Vil han at du skal skrive ned samtalen med meg?
Nei. Jeg skal egentlig gjøre noe annet.
Unnskyld meg, Tamar.
Shalom.
-Skal du spise dem? -Du kan få dem.
Takk.
Andreas, kan jeg få et øyeblikk med broren din?
Dessverre. Nei!
Du må sende en begjæring for å snakke med klippen. Skriftlig.
Jeg tuller.
Jeg tuller. Selvsagt kan du det.
-Jeg går og ser på Jakob og Johannes som sturer. -Ja, gjør det, du.
-God morgen. -Unnskyld!
-Jeg sa: "God morgen". -Ja, jeg hørte deg.
Jeg sa unnskyld...
...for det jeg gjorde mot deg.
Det har gått over et år,
og jeg innser at jeg aldri har sagt unnskyld for min rolle i dine skatteproblemer,
og for at jeg rapporterte til Quintus.
Det er rart...
Etter den store prekenen
dro jeg straks til foreldrene mine for å si unnskyld.
Du skulle vært den neste jeg gikk til.
Og nå føler jeg meg verre, og det blir ikke bedre om jeg ikke ber om tilgivelse.
Så - det er det jeg gjør nå.
Eller - jeg sier bare unnskyld.
Tilgivelse er en gave som du kan gi.
Eller ikke gi...
-Bekreftet. -Notert.
Hva er dette spetakkelet?
En kunngjøring.
Fra Jerusalem.
Ved navn.
De har navngitt ham i en anklage om blasfemi.
Jesus fra Nasaret.
Hvordan har det gått gjennom i rådet så raskt?
Det vet vi, begge to.
Jeg kan ikke se for meg et positivt resultat.
-Tiden er inne, Jairus. -Til hva?
Jeg forlater Kapernaum og drar til Jerusalem.
Og der skal du?
Gjøre noe jeg sverget at jeg aldri skulle gjøre.
Du er ressurssterk. Jeg antar at du vet hvem min far er.
Ja. Arnan.
Da kjenner du til ressursene og innflytelsen hans.
Vanligvis ville jeg insistert på at du ikke forlater meg her med rabbi Akiva.
Men det ville vært egoistisk.
Du gjør mer godt som medlem av sanhedrin enn du kan i Kapernaum.
Jeg trodde ikke det før nå.
-Kan du klargjøre papirarbeidet? -Ja, det skal jeg gjøre.
Takk.
Adonai være med deg, min venn.
Skal jeg òg kalle deg for Peter?
Eller er det bare han?
Jeg tror...
...at alle skal det.
Fra nå av.
For alltid.
Det er så mange Simon-er i verden.
Jeg har aldri møtt en som heter Peter.
Det kler deg.
Unikt.
God natt.
Jeg...
Peter, det er ganske sent.
Jeg kunne sagt det samme til deg.
-Det kunne du. -Er det noe som holder deg våken?
Jeg kunne spurt deg om det samme.
Hva skal jeg gjøre når noen har syndet mot meg?
Dypt, gjentatte ganger og uten anger.
Jeg kan ikke tenke meg hvem det kan være.
Å forråde folket vårt ved å jobbe for Roma, var én ting.
Det var en synd mot oss alle og arven vår.
Så viste han ingen nåde da Andreas tryglet om ekstra tid til å betale gjelden,
og la til og med 60 prosent på det som var forfalt.
Han skulle la Roma beslaglegge båten vår,
og da hadde vi ikke kunnet jobbe, og vi hadde havnet i fengsel.
Eden kunne ha sultet.
Han nølte ikke engang da Quintus ba ham spionere på meg.
Det er sju tilfeller, og jeg har ikke nevnt
at han var klar til å anmelde meg den morgenen...
Hvilken morgen?
-Det vet du. -Ja.
Han var kanskje klar til å anmelde deg, men det ble ikke slik.
Så la oss holde oss til sju.
Et fullstendig tall.
Han synder mot meg sju ganger, og jeg skal likevel tilgi ham?
Nei.
Ikke sju, men sytti ganger sju!
Det hadde blitt så mye
om jeg delte opp alle overtredelsene og konsekvensene.
Jeg mente det ikke bokstavelig.
Sytti ganger sju. Fullstendig ganger fullstendig.
Endeløs tilgivelse - uten grenser!
For et par dager siden ga du meg et nytt navn, og kom med store ord.
Men om jeg heter Simon eller Peter er jeg fremdeles samme mannen som dagen før.
Jeg er et menneske, og jeg klarer det ikke.
Jeg kan ikke! Og ingen ville klandret meg.
Du nevnte konsekvensene av Matteus' handlinger.
-Husker du omstendighetene du ble satt i? -Ja, det er alt jeg kan tenke på.
Det er derfor jeg er her, og ikke hos Eden.
Men etter det, da solen sto opp...
Jeg vet det er vanskelig.
Hvorfor må alt være det?
Man gjør det vanskeligere når man stoler på sin egen forstand.
Jeg skal la deg være.
Vet du hvorfor de fremdeles er her?
Det skal jeg si deg:
Fordi det er komfortabelt!
Dere tror nok ikke det, siden de bor i en teltlandsby
mens dere bor i hus med tak over hodet.
Men faktum er
at om de hadde problemer med å sove på bakken i dritten,
så hadde de dratt for lenge siden.
Vi kan ikke påvirke hva pilegrimene er villige til å utholde
for selv den minste sjanse til å høre Jesus fra Nasaret preke.
-De er gjenstridige. -Feil!
Det er problemet med deg, Gaius.
Du tar alt for gitt.
Pilegrimene er kanskje gjenstridige nå,
men bruk fantasien.
Om én uke vil jeg at samtlige er borte,
og noen andres problem. Forstått?
Ja, dominus.
Kom deg ut.
-Hvor skal vi begynne, primi? -Jeg skal finne ut av det.
Gaius.
God morgen, Matteus.
Det ser ikke ut som en god morgen. Er du ikke bra?
Det er bare...
Jobb. Det går bra, Matteus.
Du har noen talenter, Gaius.
-Takk. -Men du er ikke flink til å lyve.
Det er tydelig at det ikke går bra.
-Har familien din problemer? -Hva vet du om familier?
Hør her...
Jeg er glad for at du har folk rundt deg nå.
Men det er komplisert hjemme.
Jeg er hjelpeløs.
Du har rett, Gaius.
Jeg kan ikke så mye om familier, og jeg kompliserer alt.
-Ikke si det. -Men læreren min...
Han gjør livet veldig enkelt.
Jeg våkner med et kaos av tanker og bekymringer.
Jeg blir overveldet av tvil og anger.
-Ja. -Men om jeg tar en liten pause og husker...
-Hva? Husker hva? -At jeg har bare én ting å gjøre i dag:
Følge ham.
Resten ordner seg selv.
Jeg er glad på dine vegne.
Du kunne bli med.
For å møte Ham.
Han holder muligens en preken snart, kanskje i morgen.
Nei, nei.
Jeg vil ikke tilrå å gjøre noe offentlig på en stund.
-Jeg bestemmer ikke når eller hvor. -Om du har noen innflytelse, bruk den!
Det er ikke trygt.
Og vi bør ikke bli sett sammen.
Ta vare på deg selv.
-Er denne lang nok? -Hvor mange krukker har vi?
-Fire. -Fire?
Ja.
De sa at de hadde fire krukker.
Jakob, hvor lang skal denne være?
-Det er nok bra. -Prøv det.
Det må holde til to knuter. Abba bruker to.
Bare knyt én gang.
Vi trenger tre menn til å hjelpe til i olivenlunden med beskjæring.
-Jeg kan hjelpe til. -Jeg også.
-Jeg er med. -Tomas! Tomas, vent...
-Kan du dra, Matteus? -Dra hvor?
Kvinnene trenger hjelp med å beskjære olivenlunden.
-Jeg kan vel hjelpe. -Flott.
-Hva skal jeg gjøre? -Jeg har ikke...
Vær så god.
Vi må dra til markedet.
-Hva? -Simon har rett.
-Peter. -Samme det.
Du burde ikke høre på Rama om at hun ikke trenger noe.
Abba er enig. Det høres romantisk ut nå,
men om ti år vil hun ønske at du hadde kjøpt noe.
Det er problemet. Men vi har ikke penger.
Imas berømte kanelkaker.
Vi kan byttehandle.
Kom igjen.
Kan vi få noe særlig for dem?
Du blir nok overrasket. De er bare begynnelsen. Vi jobber oss oppover.
Jeg tilgir deg.
Det er glemt.
Til verdens ende, ikke sant?
Ja.
Det er over.