Hosana! Náš král zvítězil!
Hosana! Náš král…
Můj Danieli! Můj chlapče! Konečně doma!
Už je po všem?
Jo, Amónci jsou poraženi, Abigail.
A byl nejvyšší čas. Brzy je Pesach. Vybrali jehně?
Dnes ráno ho levité schválili.
-Byl proveden obřad? -To neříkali. Můžu…
Ne, ne. Chci to udělat. Danieli, pojď se mnou.
No ne, tady je! To je naše jehně. Přesně rok staré.
Bez vady.
Pesach je za šest dnů. To znamená, že mu dnes musíme pomazat nohy.
Ale proč, abbo?
Protože s námi bude pět dnů žít v našem domě.
Musíme ho označit jako výjimečného a držet v čistotě. Rozumíš?
-V čistotě? -Ano.
Protože po pěti dnech ho darujeme jako oběť k vykoupení našich hříchů.
Ten olej hezky voní.
Toto je velikonoční oběť našemu Bohu,
který pominul domy Izraelců v Egyptě,
zatímco na Egypťany dopadla rána.
I králové jedí na Pesach nekvašený chléb.
Když Bůh vykoupil náš lid a vysvobodil nás skrze Mojžíše z Egypta,
museli naši předkové odejít tak rychle, že ani chléb nestihl vykynout.
Proto vzali těsto dřív, než přidali kvásek,
a nesli ho na ramenou v dížích zabalených v pláštích.
A Bůh nařídil, abychom na to nezapomněli.
Mám pro vás ještě jeden pesachový příběh.
Vrací se do dob, kdy museli odejít, aniž stihli dát vykynout chléb.
Tohle je udidlo.
Šíří se zvěsti, že v Betánii vzkřísili čtyři dny mrtvého muže
a bylo tam přes sto očitých svědků.
Ti svědci viděli jen, že ten muž vyšel z hrobky.
Neviděli ho jít dovnitř, což znamená, že to mohl být podvod.
A proč by tolik lidí přišlo na šivu člověku, který nebyl doopravdy mrtvý?
V minulosti sehrál už mnohem důmyslnější představení.
Krvácela jsem dvanáct let a víra v něj mě uzdravila.
To není iluze.
Kdo může potvrdit, co říkáš o svém, tak nechutném, předchozím stavu?
Vážně tohle chceš řešit?
A kde je Ježíš teď? Objeví se na slavnosti?
-Pochybuji, že si nechá ujít Pesach. -Pokud nechce něco skrývat!
Zbabělec se neukáže.
Není to zbabělec.
Proč ho nazýváš zbabělcem? Není to ani týden,
co se postavil tobě a dalším vůdcům, když jste ho chtěli kamenovat a zatknout.
Nemůžeme přehlížet rouhání.
Zákon nařizuje zabíjet falešné proroky.
Nemáme snad plnit své povinnosti?
Vím dobře, co se mi stalo.
A já, co se stalo mně.
Je to Mesiáš, a místo abyste uvítali jeho moc,
cítíte se ohroženi, protože až bude král, stane se vaším vládcem.
Sloužíš ďáblu! Tohle hned odvoláš!
Anebo co? Budeš ji taky kamenovat?
Pověz nám víc o Ježíšovi.
Ano. Pověz nám víc o Ježíšovi.
Povídej, chceme slyšet víc.
Jestli dobře chápu, co se tu děje,
tak to bude mimořádné. Je to tak?
Židé ze všech koutů známého světa.
Obešel bych se bez pobíjení jehňat, řevu a krve.
-Četl jsi příběh, co dál chceš chápat? -Zajímat, to jsem chtěl říct.
Pak by to bylo mimořádné.
Namlouvej si, co chceš, Pontie,
ale kdybych se podíval do tvé knihovny, najdu tam macesy.
Nech toho. Vím, že jsi je snědl.
Ale proč Tiberius neposlal víc vojáků?
Ví, kolik přichází poutníků. Počet se zdvojnásobí, a pak znovu.
Nejde tu jen o počty. Ale o zápal.
Třeba tě císař zkouší, jestli zvládneš jeden týden bez incidentu.
-Já nevím. -Ten test chci zvládnout s tvou pomocí.
Attiku, slyšel jsi o tom duchovi?
O jakém duchovi?
Všichni dnes mluví o tom duchovi z Betánie.
Jo tenhle.
A je to pravda?
A kdyby byla?
Kříšení mrtvých.
V jedné chvíli mrtvola, v příští živý člověk.
Tyhle jejich pověry neberou konce.
-Nevěříš tomu? -Jistě, že ne.
Měl bych?
Viděl jsem věci, co…
neumím vysvětlit.
Jen ještě nevím, jestli jsou důležité.
No, ale Židé se už semkli kolem méně významných věcí
a pak umírali lidi.
Začíná ti to myslet, guvernére. U nich nejde o to, zda je to pravda.
Stačí, když si to budou myslet.
Mně záleží na tom, že to bere vážně Kaifáš.
Nevím, jestli tomu věří nebo ne, ale vím, že ho to děsí.
No, Kaifáš. Jo.
On tomu asi nevěří, ale děsí ho, že lidi věří.
Neboj se. Zvládne to.
Ty jen musíš vědět,
jestli příchod židovského čaroděje je pro ně dobrá věc, nebo hodně špatná.
Ano?
Ano.
Tohle se jmenuje "Záliv".
Tři díly myrhy, dva díly kasie.
Skvěle hoří a očišťuje dům.
Deset denárů.
A tohle je Kleopatra.
Čtyři díly cypřiše, jeden díl myrty, v růžovém oleji.
Výborný na pleť i vlasy.
Patnáct denárů, prvotřídní kvalita.
Není dost kvalitní.
-Co prosím? -Chci vidět oleje, které nejsou na prodej.
Vím, že je máš. Chodím na večeře s bohatými lidmi.
Ty vozím jen pro své nejvěrnější a nejmovitější zákazníky.
Počkej tu.
Vyrábí se z velmi vzácné odrůdy zimolezu z vysokých hor Nepálu.
Užívá se k pomazání králů v Číně a Indii.
Chráněný luxusní alabastrovou nádobou kvůli jeho teplotě.
Pravý nardovník.
Kolik uncí bys chtěla?
Celou nádobu.
Víš, jsi milá, zlato.
Ale vážně, kolik doopravdy chceš? Jeden a půl unce?
Chci celou nádobu.
To…
To není možné.
Tahle nádoba stojí víc než půlroční plat
a já potřebuji mít šanci uspokojit svou nejbohatší klientelu.
Než dostanu další zboží, potrvá to pár měsíců.
Poslouchej mě.
Tohle je pro nejdůležitějšího krále, jakého svět poznal.
Tři sta denárů, celoroční mzda.
Pro zbytek roku si vezmi volno.
Ať je to čarodějnictví, nekromancie nebo jiné temné umění,
nemůžeme dál popírat, že takto takzvaná "znamení" jsou stále častější,
každé představení je podivnější a vyvolává víc hysterie než to před ním.
Tvrdíme, že jsou to jen představení,
ale co zmrtvýchvstání Lazara z Betánie?
Neexistuje důkaz
a podobné pověsti jsou pro celou tuto instituci jako smrtící epidemie!
Copak nechápete, jaké následky to může mít, jestli vážně toho muže přivedli ze smrti?
Přesně to teď rozebíráme.
Ne, jen vymýšlíme, jak udržet status quo, a doufáme, že ta znamení nejsou možná.
V tomhle směru souhlasím s Gederou.
Ježíš z Nazaretu není Eliáš Tišbejský. Pouze Eliáš dokáže probouzet mrtvé.
Co když je to Eliáš?
-To přeháníš. -Opatrně.
Ctihodný Nikodém se s ním sešel v Kafarnau a byl svědkem…
Sedni si, Jusife.
Nikodém se zotavuje z choroby, ale určitě by souhlasil.
Vůbec nevíš, co říkáš.
Můj vlastní otec byl na šivě za Lazara a viděl ten zázrak.
Poslouchejte všichni, prosím.
Domněle falešné učení Ježíše z Nazaretu a znamení
jsou hlavní důvod, proč jsem přijel studovat do Jeruzaléma.
Mám ten nejucelenější záznam jeho slov a skutků.
Ta věc s Eliášem…
vyžaduje vyšetřit.
-Co na tom chceš vyšetřovat? -Ne, Š'mueli, to je irelevantní.
Zcela nesouhlasím.
Tak zajdu do Betánie a zeptám se, jestli tvrdí, že je Eliáš.
Nemáme další otázky, Š'mueli.
Ten muž tvrdil, že je Bůh na Svátek posvěcení.
Když dovolíme, aby takto pokračoval, tak mu všichni uvěří.
To je má prvořadá starost a Řím bude chtít předejít revoltě.
Přijde Pilát, sebere nám naše pozice v sanhedrinu
a pak zničí celý národ.
-Přesně tak. Tuhle budoucnost můžeme očekávat. -Ctihodný Kaifáši, mohu jít?
Gedero, ty vůbec nic nevíš.
Já už jsem dostal potřebné proroctví od Boha
a věřím, že se týká přesně tohohle.
Proroctví zní, že jeden muž zemře
pro svůj lid, aby náš národ nezahynul.
Mohl by to být on.
Předáme jim toho muže tedy sami ještě včas, než dojde k povstání.
Řím nás nezničí. Budou nám vděční.
Jediná odpověď je okamžité zatčení a poprava, jak řekl Kaifáš.
Neřekl jsem okamžité.
Nemáme právní svolení kohokoliv popravit,
s výjimkou rituálního kamenování na půdě našeho chrámu.
Má-li jeho smrt být veřejná,
musí to zařídit Řím.
Budeme-li jednat rychle, nepochopí, že jim prokazujeme laskavost.
-Ale jak? -Herodes Antipa a jeho dvůr
brzy dorazí na slavnost do Jeruzaléma.
Zúčastní se každoroční státní večeře s Pilátovou administrativou.
Zařídím, aby se ta věc řešila.
Je to zoufalec.
A také bychom neměli schvalovat jeho přítomnost na té státní večeři.
To, že Herodes uslyší náš hlas, neznamená, že schvalujeme jeho přítomnost, Šamaji.
Zařídím, aby po příjezdu čekal na Heroda v jeho sídle náš dopis.
Toto jednání skončilo.
-Pro ně už to není o Bohu, Jusife. -To sis všiml až teď?
Měl jsem podezření, že někteří z nich jsou naprosto bez svědomí, dobré vůle,
chybí jim oddanost Tóře, a tohle je už důkaz.
A co s tím chceš dělat?
Tvůj otec v Betánii viděl, jak vstal z mrtvých.
Ano. Byl to blízký Lazarův přítel.
Domluví mi schůzku s Ježíšem? Sledoval jsem toho muže.
Dokonce jsme se spolu modlili, ale nikdy jsem s ním otevřeně nemluvil bez záměru.
Ty už teď nemáš žádný záměr?
Jestli je pravda, že má moc nad životem a smrtí, pak…
Určitě to tak je.
Můj otec je racionální muž, nehoní se za senzacemi.
Pak chci vědět, jaké má úmysly. Nakonec chceme všichni totéž, nebo ne?
-Pozvednout úctu k Božím zákonům. -Kéž by to bylo takhle snadné.
Netvrdím, že je něco z toho snadné,
ale v sanhedrinu jsme vůči Ježíšovi pouze v opozici.
Možná jsme všichni, včetně mě, příliš rychle vzali jeho slova jako útok.
Nepovažoval jsem souhrn jeho učení a skutků
za hodný vstřícného a otevřeného rozboru.
Tak k tomu má sanhedrin dost daleko.
Může nás dostat k Lazarovi, ne?
Pokud vím, tak ano.
Pak musíme okamžitě za ním. Už nemáme času nazbyt.
Je tu zase ten svátek.
-Prétore! -Jsem Gaius. Prosím.
Gaie.
Na svátek Pesach mám vždycky míň práce. Město je skoro prázdné.
Tak tomu věřím. Budeme ti chybět?
Neznamená to, že bychom měli týden volna.
Kdo tu vlastně zůstane?
Hlavně staří, lidé s dětmi, neduživí a ti, co o ně pečují.
Logicky.
-I tak spolu mají sederovou večeři. -Ano, seder, o tom vím.
Na tržišti se teď dá čekat zvýšená poptávka
po jablcích a ořeších a skořici na charoset.
Jablka, ořechy, skořice.
Děláš si vlastní?
Letos ne.
-Budeš na ty svátky s manželem? -Mám to v plánu. Ano.
-A to znamená, že taky uvidíš… -Ano, doufám. Bez něj by to nebylo ono.
Je to tak zvláštní. Kéž bych mohl jet s vámi.
Vždyť přece můžeš.
Ne, ne, byly by problémy a taky musím myslet na rodinu,
svoji úplnou rodinu, díky němu.
Vyřiď Ježíšovi, že mu posílám svou vděčnost a lásku.
Dobře.
A Petrovi posílám své šalom, šalom. Ano? Řekni mu to dvakrát.
-Jinak bych mu to neřekla. -A vyřiď Matoušovi, že…
Ano?
Hlavně, ať je v pořádku.
-Přátelé, čas vyrazit. -Určitě nechceš jet?
Díky, že předáš všechny mé vzkazy. Nebudu zdržovat.
Máme zpoždění?
Téměř. Poděkuj prétorovi Kafarnaa.
Kdyby nezdržel Edenu mluvením, tak by nás asi nestihla.
-Pojď. Seženeme Míkal a děti. -Snad si ten týden volna užije.
Naše první pesachová pouť.
Nikdy jsem neviděla Svatý chrám. Věřili byste tomu?
Proč asi?
-Jdeme. -Jdeme.
Podívejte se na to město.
Nikdy nebylo o Pesachu tak plné lidí.
Podle mě je to kvůli zvěstem o tom kouzelníkovi z Nazaretu.
Prosím stráž! No, to má ten kouzelník tedy vybraný původ.
Kdo ho ty triky učil, kozy?
Ale na tu slavnost přijde, ne?
To doufám. Už dlouho doufám, že se s ním uvidím.
Musí být moc zábavný.
Ctihodnosti, od Nejvyššího kněze Kaifáše.
Očividně to spěchá.
Kaifáše?
Ale je to hezké, ne?
No, Lazare, zbývá šest dní. Už sis vybral jehně?
Jo. Je vzadu. Jen musím provést rituál a vzít ho sem.
Kdykoliv jsi tu, jako bych zanedbával své povinnosti.
Ale takový ty nejsi. Musíme si ten čas spolu užít.
Čekáme snad někoho?
Nikdo neví, kde je Marie, ale ta by neklepala.
Musíme být opatrní, koho si pustíme domů.
Správně.
Arnáne!
Marto!
Mnohem lepší okolnosti, než když jsi sem vešel minule.
-Jen pojď. -Díky.
To je Arnán!
Lazare. Rabi.
-Šalom. Šalom. -Šalom. Šalom.
Prosím. Nechtěl jsem vás vyrušovat. Přivedl jsem s sebou člena sanhedrinu.
Š'mueli.
-Ty si mě pamatuješ? -Jistě, že ano.
No, zdá se, že přivést ho sem nebyla až taková chyba.
-A nováček v sanhedrinu. -Jusif.
V Jotapatě nás varoval, že tě tam hledají.
To já jsem tě hledal.
No, tak jsi mě našel.
A blahopřeji oběma k vašemu jmenování.
Pýcha Kafarnaa.
Prosím. Přisedněte.
-Prosím. -Ano.
-Šalom, šalom. -Šalom, šalom.
Chlapci, prosím.
Šalom, šalom.
Je to obrovská příležitost pro strategické spojenectví.
Jo. Uvidíme.
Rabi, máme důvod se domnívat, že na nejvyšších stupních vedení chrámu
se pro tebe skrývá nebezpečí.
Tak to jsem vážně nečekal.
Jenom vtip.
Ježíši z Nazaretu, tvoje záležitost je nyní věcí života a smrti.
-Vždy to tak bylo. -Na dvoře chrámu ho chtěli kamenovat.
Chceme říct, že tvá pověst už překročila jistou míru.
Nejde jenom o počet lidí, ale i o rozsah debaty.
-Teď je to kvůli němu. -No tak pardon.
-Příště zkusím neumřít. -Ne, to je vše součást plánu.
Tvůj pád? I ten je součást plánu? Vždyť k němu to směřuje.
A tohle jste mi přišli říct?
-Ty ses označil za Syna člověka. -A je to tu zas.
Tentokrát nechci zpochybňovat ani se urážet.
Jsem otevřený.
Poznám to.
Vidím ti to na očích.
Jsi-li ten, kdo říkáš, že jsi, jaký je tvůj plán?
Celý Jeruzalém dychtivě čeká, že o Pesachu přijdeš.
Někdo s otevřenou náručí, jiní s dýkou.
Máš snad vojsko, o kterém nic nevíme?
Jsi-li více než jen rabi,
nemáš za úkol svrhnout jen Řím, ale i spoustu náboženských vůdců.
-Oni se ke tvé snaze nepřipojí. -Pak bys je možná měl postrčit.
Teď je ten týden.
Rabi Š'mueli, co by sis přál vidět?
Řečeno obecně, co očekáváš od Mesiáše?
Že nastolí nové Davidovo království,
které vyžene utlačovatele a obnoví spravedlnost a slávu Izraele.
-Slávu? -Ano.
Na slavnostním trůnu s prosperitou pro všechny.
A nový zlatý věk s Izraelem coby světlem národů,
který ukáže Boha lidu celého světa.
A ty, co budeš dělat v takovýto den?
Uctívat? Sloužit, doufejme. Jak to mám vědět, když ten den ještě nepřišel?
Řeknu ti to.
Až přijde Syn člověka ve své slávě a všichni andělé s ním,
tehdy se posadí na trůn své slávy
a budou před něj shromážděny všechny národy.
A oddělí je jedny od druhých, jako pastýř odděluje ovce od kozlů.
Ovce postaví po své pravici a kozly po levici.
Potom řekne Král těm po své pravici: "Pojďte, požehnaní mého Otce,
přijměte dědictví království, které je pro vás připraveno od založení světa."
"Neboť jsem hladověl a dali jste mi jíst. Žíznil jsem a dali jste mi pít."
"Byl jsem cizincem a ujali jste se mě."
"Byl jsem nahý a oblékli jste mě."
"Byl jsem nemocen a navštívili jste mě. Byl jsem ve vězení a přišli jste za mnou."
Tehdy mu spravedliví odpovědí: "Pane, kdy jsme pro tebe tohle udělali?"
Král jim odpoví: "Amen, pravím vám,
cokoliv jste učinili jednomu z těchto mých nejmenších bratří, mně jste učinili."
Potom řekne i těm po levici: "Jděte ode mne."
"Hladověl jsem a nedali jste mi jíst."
"Žíznil jsem a nedali jste mi pít. Byl jsem cizincem a neujali jste se mne."
"Byl jsem nahý a neoblékli jste mě. Byl jsem nemocný a ve vězení a nenavštívili jste mě."
Tu mu odpovědí i oni: "Pane, kdy jsme tě viděli hladového,
žíznivého, cizince, nahého, nemocného nebo ve vězení a neposloužili jsme ti?"
On jim odpoví:
"Cokoliv jste neučinili jednomu z těchto nejmenších, ani mně jste neučinili."
To je těžké učení.
Nevím, jak bych ho zlehčil.
Syn člověka, Mesiáš, je stejný jako ti nejnižší z lidí?
Hladový, chudý, cizinec?
Tohle učím od první věty kázání na Hoře.
Ale co ty požadavky Tóry a tradice dodržované praotci?
Prorok Micheáš rozebral tyhle věci až na dřeň a vy jste to přehlíželi.
"Oznámil ti člověče, co je dobré, a co od tebe Hospodin žádá,
jen abys činil právo, miloval milosrdenství a pokorně chodil se svým Bohem?"
Ano, ale jak chceš tuhle myšlenku sladit se závěrem Koheleta v Ketuvim?
"Závěr všeho, co jsi slyšel:
Boha se boj a jeho příkazů dbej; vždyť to je pro člověka vším."
Nové přikázání vám dávám, abyste se navzájem milovali, jako já miluji vás.
Podle toho všichni poznají, že jste moji učedníci, budete-li mít lásku jedni k druhým.
No a co Chrám, obětování, zákony, svátky?
Copak jejich dodržováním nedáváme najevo, že jsme Boží lid?
Chrám, oběti, zákony, svátky, to vše se naplňuje ve mně.
Chtěl bys je ukončit?
Říkám naplnit, ne ukončit.
Promiň, já nechápu ten rozdíl.
Dodržovat zákon je odpověď na Boží lásku.
Ale teď když jsem tu, tak…
Co se stalo? Kde jsi byla?
Říkal jsi něco o zákoně?
-Co se děje? Kdo je to? -Má sestra Maria.
Marie!
-Nardovník. -Marie, co to děláš?
-Necháš ji dotýkat se jeho nohou. To je hanebné. -Copak jsi neslyšel nic z toho, co učitel řekl?
No tak, to už stačí. Ježíši…
Opakuji, Š'mueli, v Tóře není příkaz, že si žena musí zakrývat vlasy.
Je to jen tradice.
Chválíš ji za to? Omlouváš?
Š'mueli, neznáme tuto rodinu. Není to naše místo.
Požehnaný jsi, Králi vesmíru, neboť jsi všechno učinil dobře.
-Jusife, Amáne, jdeme. -Ne.
Rabi Š'mueli, chápu tě, ale…
Ta žena se přece chová naprosto nevhodně, veřejně a beze studu.
A on to dovoluje a nechá si říkat Bůh.
Nelze, abychom byli svědky a nic neudělali.
Chtěl jsi vyšetřování, Jusife. Tak počkej, co k tomu řekne.
Pravý nard, té nejvyšší kvality.
Copak tě trápí, Jidáši?
Proč nebyl ten olej prodán za tři sta denárů?
Teď jsi nám tady vyprávěl příběh, že pečovat o chudé je jako uctít Mesiáše!
Ano! Mohly být dány chudým.
Mohly být použity na cokoliv, zásoby, přístřeší, věci, co potřebujeme.
Ale tohle, to je plýtvání.
-Kde jsi vzala ty peníze, Marie? -Nech ji být.
Udělala pro mě krásnou věc.
Chudé s sebou máte vždycky, a kdykoliv chcete, můžete jim dát dobro,
ale mě vždycky mít nebudete.
Udělala, co mohla.
Pomazala mé tělo předem k mému pohřbu.
-Pohřbu? -Co to znamená?
-Nech ho domluvit. -A věřte,
že kdykoliv se mé učení bude šířit světem,
budou ji připomínat za to, co udělala.
Co řekl tvůj učedník, je správné.
To jednání bylo rozmařilé, neskromné
a naprosto odporuje všemu, cos předtím řekl o chudých a prostých.
Řekl, že vždycky budou s námi.
Už jen skutečnost, že takováto hanba
by mohla být šířena světem jako součást tvého učení,
místo aby byla vytýkána, kárána a zavrhována, je…
-Nemohu být ve stejném domě jako tato ohavnost. -To vypadá na soukromý problém.
Chtěl jsem věřit.
Přišel jsem, abych ti dal šanci, a tys ji zničil.
Mrzí mě, že ti nemůžu pomoct.
To mě mrzí, že ti nemůžu pomoct.
Rabi, neměli bychom ho štvát proti sobě, když se snažíme sjednotit náš lid.
Tak pohřeb?
Ty? Kam to jdeš?
Já… já nevím.
Ptal ses, proč se ten nard neprodal ve prospěch chudých.
-Nevím, jestli bych s tebou měl mluvit. -Jsi jediný, kdo si v té místnosti zachoval rozum.
Na to nepotřebuješ rozum. Jenom jsem poukázal na fakta.
Jestli to podobenství, co řekl, je pravdivé, měli všichni vidět, jak nesmyslné je to plýtvání.
-Měl zaznít větší odpor. -Co teď budeš dělat?
Nejsem jako ty. Já věřím, že je vyvolený.
A ozval jsem se, protože mi záleží na tom, aby se vše dělalo správně.
Během Pesachu máme příležitost
sjednotit proti utiskovatelům přes milion lidí.
-Teď se nesmíme rozdělit. -V tom s tebou souhlasím.
Náš lid se musí sjednotit.
-Radši už půjdu. -Smím s tebou ještě mluvit?
Omlouvám se za ten výstup.
-Kdybych to tušil, nepřivedl bych… -Ne. Ježíš s ním chtěl mluvit.
Je rád, že jste přišli.
Š'muel se rozhodl sám.
Chci jenom říct, že nesdílím jeho rozhořčení. Prosím.
Já vím.
Hodně štěstí na cestě do Jeruzaléma. Možná teď bude složitější.
Nějak to zvládneme.
Zvládneme to.
-Lazare, šalom, šalom. -Šalom.
-Šalom, šalom. -Šalom, šalom.
Pontie, projev trochu solidarity při užívání světských požitků, ano?
A nepředstírej, že ti chutná naše jídlo.
Nechápu, proč ti tak moc vadí, že jsi Žid.
Mně ten chleba chutná.
-Hnusí se ti. -Chutná.
Hnusí se ti.
Ale rozhodně si nějak nemůžu zvyknout na ty nebývalé davy.
Divím se, že jsme cestou na tuhle večeři nikoho nepřejeli.
Ty by sis toho ani nevšiml.
Víš, proč je tady letos takové množství lidí?
Většinou si všichni najdou výmluvu.
"Ó, víte, moje ima se teď necítí dobře." Nebo: "Má kobyla je březí, brzy bude rodit."
"Vymkl jsem si kotník, ta bolest je hrozná a je to dlouhá cesta. Letos nejdu."
Ovšem letos,
tenhle rok…
Tenhle rok co?
-Chceš říct, že to nevíš? -Chci to slyšet od tebe.
No, zřejmě tu máme strůjce zázraků.
Jen dál. Řekni jeho jméno.
Ježíš z Nazaretu.
Hádés a Styx, Claudie. Vždyť to skoro řekl.
Nazaret.
Nikdy odtamtud nevzešel nikdo významný.
Už jen to, že s Claudií známe jeho jméno, hovoří o opaku.
Nikdo doopravdy důležitý.
Připouštím, že jsem poněkud zvědavý, jak ho vnímají ostatní.
Jo. To si umím představit,
zvlášť když se výraz "nový král"
dostal i do mého domu.
Jaký výraz?
Tys slyšel slovo "král"?
Určitě to byl jenom vtip.
No a co ta věc s tím chlapíkem z Betánie?
Co díky němu vstal z mrtvých?
Obdržel jsem ujištění od nejvyššího kněze. Vyšetřují ho.
Podle Kaifáše, který nemívá sklony k přehánění,
platí, že když se Lazarovo zmrtvýchvstání potvrdí,
půjdou za ním masy lidí
a budeš tu mít povstání, jaké bylo za Makabejců.
Neříkali jste, že on je pro vás jen taková kuriozita?
A ještě předtím, že není důležitý?
A teď už mluvíte o Makabejských. O co tu vlastně jde?
To říkal Kaifáš, ne my.
Jestli tady jde jenom o toho Lazara,
pak jste zoufale neohrabaní v odhalování podvodů.
Dětinští.
Ty bys dělal co?
No…
jestli chcete zkompromitovat toho Ježíše
důkazem, že Lazar je pořád mrtvý,
pak zařiďte, aby byl Lazar pořád mrtvý.
-Myslí tím zabít ho. -Vím, co myslí.
Předám tvůj nápad dál.
Moment.
Jestli Ježíš opravdu vzkřísil Lazara a Kaifáš dá Lazara zabít,
tak proč by ho Ježíš znovu neoživil?
No, to by bylo vážně něco, že?
To jo.
Vydávají se pěšky
stovky mil do přeplněného města s mizernými ubytovacími možnostmi.
Ty v něco tak moc věříš?
Přemýšlím, jaké to je mít podobnou víru.
-I my věříme. -Co kdyby tě to něco stálo,
věřila bys?
Teď nerozumím.
Omlouvám se.
-Ty jsi Jana, že? -Ano.
-Já Claudia. -Ano, já vím.
Děkuji. Za všechno.
Jano. Mrzí mě to.
Neumím si představit, jak mizerně se teď cítíš.
Jak to myslíš?
Každý vidí, co se děje mezi Chuzou a Cassandrou.
-Ano. -Ta drzost.
Pod jakou záminkou ji sem vzal s sebou?
Že potřebujete na cestu společnici?
-Jak nechutné. -Ano.
No, je pravdou, že to, na co teď narážíš, jsem už vyřešila.
-Už spolu dál nesdílíme lože. -To ani já a Pontius.
Nic skandálního.
Moc se prý v poslední době vrtím.
No a?
Vrtíš?
Jak to mám vědět?
Myslím, že má jen problémy se spánkem.
Ano.
Myslíš, že toho Ježíše bere vážně?
Snaží se nebrat.
-Nebo spíš doufá, že to tak není. -Proč ne?
Buď je to vínem,
nebo tím, že jsem tu delší dobu nemluvila s inteligentní ženou.
Ale víš, Jano, není tajemstvím, že Pontia jmenovali
spíš díky vlivu jeho otce než pro jeho kvalifikaci.
A možná, že některé jeho činy
byly pokusem tuhle skutečnost vynahradit.
Každopádně příští Tiberiova kritika
bude poslední.
Chápu.
Předpokládám, že ten tlak
a předtucha, co visí ve vzduchu,
se týká něčeho jiného než toho z Nazaretu.
Mám z toho špatný pocit.
Buď máme obě špatnou intuici,
nebo se stane něco vážného.
Co může udělat někdo jako já?
Připadám si jako loutka v jejich divadle moci.
-Jako dekorace. -Mohly bychom být i něco víc.
Když uvěříme…
něčemu většímu, jako oni.
"Požehnaný jsi, Pane, náš Bože,
králi vesmíru, který jsi všechno stvořil svým slovem."
Martiny zákusky. Proč mám teď výčitky?
To nevím.
-Jo! -Fakt dobrý.
-Šalom, chlapci! Mám překvapení. -Kde jsi byl?
Šel jsem ven s Tomášem na ranní modlitbu.
Jak je mu?
Nic moc.
A teď to překvapení.
Jairus je přivedl.
Já to tušil.
-Imo! -Imo!
-Šalom, imo. -Šalom.
-Petr je uvnitř. -Dobře.
Abbo, pojď ven.
Co to jíte?
Jděte do protější vesnice a hned naleznete uvázanou oslici
a s ní oslátko, na kterém nikdo neseděl.
Odvažte je a přiveďte ke mně.
Chceš, abychom kradli dobytek?
Půjčili si.
No a podmínky té půjčky?
Když se vás někdo zeptá, proč ho odvazujete,
řekněte mu: "Pán je potřebuje."
Chceš si půjčit soumara?
Ano.
-Co je? -Nic.
-Jdeme. -Ale…
Hele, to zvládneš.
-Určitě? -Jo.
Zapomněl sis v pokoji brašnu.
Ale schválně.
Víš, že ji budu potřebovat.
K tomuto dni se dlouho schylovalo.
Po generace.
Už tu není Josef, aby to viděl, přišlo mi vhodné, abys ji přinesla.
Jako by byla on,
a tak my tři dnes můžeme být spolu.
To, cos říkal včera o té vůni,
když připravovala tvé tělo k pohřbu,
víš, jak těžká jsou tahle slova pro matku?
Už tě před tím nemůžu dál chránit.
Odpusť mi, imo.
Možná bys měla zůstat s Lazarem.
Snad by to od tebe byl vůči mně větší projev lásky.
Možná zůstanu.
Ale teď chci s tebou vstoupit do města.
Támhle je!
"Na kterém ještě nikdo neseděl."
Pojď.
To bude ono.
Myslíš?
Co jste zač?
Berete si oslátko mého pána?
Náš Pán ho potřebuje.
-Náš mistr. -Tak moment.
Já netuším, co jste si domluvili, ale nemůžete vzít…
Už na něm někdo seděl?
-Cože? -Prosím, jen odpověz.
Ne. Nikdo. Ale co to má znamenat?
Náš Pán ho potřebuje.
Vy jste žáci Nazorejce, co vzkřísil Lazara?
Znáš proroky, zejména z éry po vyhnanství?
Ze Zachariáše: "Jásej, dcero siónská."
"Jen hlahol, dcero jeruzalémská. Hle, přichází k tobě tvůj král."
"Spravedlivý…
a záchranou pověřený,
pokorný, jede na oslu."
"Na oslátku. Osličím mláděti."
Na tomhle? Dneska?
Tak na co čekáte?
-Jdeme. -Jdeme.
Centurione, tvého koně.
-Budeš nám chybět. -A drž se u mého Pána.
Lazare! Ty nepůjdeš?
Ježíš řekl, abych byl chvíli nenápadný.
Je čas jít. Máme zpoždění.
Už jde. Ježíš je na cestě.
Ježíš je konečně tu!
Náboženští vůdci nechtějí, abyste slyšeli, že Ježíš je Mesiáš.
Promiňte. Pardon, promiňte.
-Krvácela jsem dvanáct let… -Promiňte, pardon.
To je Zachariáš. To je Zachariáš.
-Promiňte. -To je Zachariáš.
Ježíš z Nazaretu je na cestě do Jeruzaléma, přichází k východní bráně.
-Určitě? -Řekli mi to jeho učedníci.
Brzy vejde do města.
-Možná je s nimi můj bratr. -Jediný způsob, jak to zjistit.
Jdeme.
Pardon. Promiňte. Pardon. Omluvte mě. Pardon. Promiňte.
Tenhle pekelný chaos. Proč tyhle lidi nikdo neusměrní.
Vozko! Projeď to.
Nemůžu, pane.
Už jde.
Je na cestě!
Sbohem, Chuzo.
Jano.
Co to děláš?
Jano!
Hned se vrať. Zbláznila ses?
-Hosana! Hosana Synu Davidovu! -Hosana! Hosana Synu Davidovu!
Hosana! Hosana Synu Davidovu!
Hosana!
Já ji znám.
Hosana! Hosana!
Berte.
Vezmi si to. Vezmi si to všechno.
Na, vezmi si to.
Tohle je pro tebe. A ty. Prosím, vezmi si.
Tohle je pro tebe.
Tohle je pro tebe. Na.
Pojďme k východní bráně.
Nadešel čas.
Musím naplnit vůli svého Otce v nebi.
Vím, že všichni máte spoustu otázek, a i na ně přijde čas.
Ale teď…
půjdete se mnou?
Pane…
ke komu bychom šli?
Ty máš slova věčného života.
Cokoliv se stane tento týden,
cokoliv uvidíte, ucítíte, cokoliv uvidíte, budete si myslet či uděláte,
vězte, že na tomhle světě
jsem vás miloval jako vlastní.
A budu vás milovat až do konce.
VYVOLENÍ
Z té zapadlé vísky v Horní Galileji…
V té zapadlé vísce v Horní Galileji…
A neposlušnost vůči… mysli spravedlivých.
Celé jsem to podělala,
a začalo to tak dávno, že už to nesrovnám.
Bude to použito při posvátné oběti jako vůně příjemná Adonaiovi.
Pro pomazání nejvyšších kněží a jejich synů.
Ne, když se to rozleje do děr. V těch… ulicích Kafarnaa.
Neříkali jsme už "akce"?
-Opravdu? -Jo.
Tak pardon, neslyšel…
Nikdy nám nebudeš účtovat dopravné?
Musím si to rozmyslet. Uvidíme.
-Jane, prosím! Oni tě chtějí… -Malomocní jsou očištěni. Pardon.
Ty máš kalhoty. Já mám… sukni s… uprostřed.
Jo, musíš trénovat se ženama, jak… se sedá v sukni.
Jo.
Obvykle kříží nohy, ale připadá mi divný, kdyby Židi jen tak…
Měli bychom zvládat víc, Zete.
Ježíši?
Tak mě právě povýšili.
Nejsou to jen povídačky. Čti.
Cože?
Kde jsme to skončili?
Nikde. Neskončili jsme nikde. Jen… prosím. Nech mě jít. Prosím.
VYVOLENÍ
I ty.
Jdeš s ním?
Jasně.
Mám všechny své…
Ježíš dal Šimonovi nové jméno. Chce ještě někdo víno?
Rabi?
Abbo?
Nevyteklo nějak brzy?
Bylo to fakt plný.
Protože po pěti dnech ho nabídneme jako oběť, abychom odčinili naše hříchy.
Ten olej hezky voní, že?
Když Bůh vykoupil náš lid a vysvobodil nás skrze Mojžíše z Egypta,
museli naši předkové odejít tak rychle, že ani ten chléb nestihl vykynout.
Proto vzali těsto dřív, než přidali kvásek.
Já svoje dluhy doplatím.
Tímhle?
To není správná láhev.
-Vzbuď se. -Co je?
Neuvěříš, co jsem viděl.
Tvá matka se zbláznila a peče v kuchyni šunku.
-Pojď se podívat. -To je neomluvitelné.
Jen chci vidět příchod tvého království.
Já chci vidět jen jehněčí kotletky.
Chceš, abych tam šel já? Možná si to můžeme vyměnit.
Trochu rozmarýnu a tymiánu… a pár brambor.
Chci, abyste zítra věnovali pozornost mému kázání.
Událostem, které je budou obklopovat, i pocitům ve vás.
Zradím tě, že nebudeš chápat.
Jehněčí kotletky.
-Hnus. -Mám pěkný hlad.
Já hladovím po pomstě.
-Cože? -Co?
-To si pořád tak moc stěžuješ? -Jen když jsem tady.
Je na co si stěžovat.
Potřebuješ práci?
To ani náhodou, příteli.
Tenhle vtip nefunguje zpětně.
Co mám udělat?
Chceš, abych přidal další svatou knihu, která neexistuje?
Kámen, nůžky, papír.
Raz, dva, tři.
Jak v seriálu "Seinfeld". Čau, Jerry.
-Stop. -Stop, dáme to znovu.
To je proto, že nemohl pohřbít Rámu?
Můžeš si prosím sednout s…
Jeruzalém…
Hosana, náš král slavně zvítězil
Hosana
Rabi Gedero, jak můžeš tvrdit, že není život po životě,
když jsi vlastně nikdy nezemřel?
Rabi Gedero, jsi pružný? Protože tvé argumenty jsou jako z gumy.
Opravdu umíš číst?
Jak jsi vysoký? Protože tvé argumenty jsou přízemní.
Za ta granátová semínka se omlouvám. Je to plýtvání.
Omlouvám se. Nevěděl jsem…
Chtěl jsem pár granátových semínek.
Jak se opovažujete?
Přichází granátové jablko.
-Pane Granátovníku, pane Granátovníku! -Koukni na stůl. Hledej malý semínko.
-Omlouvám se. -Pardon, soudce.
-Drzost. -Soudce Granátovník.
Stop.