Hozsánna, győztes, nagy királyunk!
Hozsánna, győztes...
Dániel! Fiam! Végre itthon vagyok.
Vége?
Legyőztük az ammóniakat, Abigail.
Épp időben, mindjárt itt a pészah. Megvan már a bárány?
Reggel ellenőrizték a léviták.
- A szertartások? - Nem mondták. Majd...
Nem, én szeretném. Dániel, gyere velem!
Itt a bárányunk. Pontosan egy éves.
Hibátlan.
A pészah hat nap múlva lesz, ma kell megkennünk a lábát.
De miért, abba?
Mert öt napig bent fog élni velünk a házban.
Meg kell jelölnünk, hogy különleges, és tisztán kell tartanunk, érted?
- Tisztán? - Igen.
Mert öt nap múlva feláldozzuk engesztelésül a bűneinkért.
Ugye jó illatú az olaj?
Ezzel az Úr átvonulására emlékezünk.
Átvonult Egyiptomon, kihagyta Izráel népének házait,
és lecsapott az egyiptomiakra.
Pészahkor még a király is kovásztalan kenyeret eszik.
Amikor Isten Mózes által kiszabadította a népünket Egyiptomból,
olyan gyorsan kellett útra kelni, hogy nem volt idő megkeleszteni a kenyeret.
Ezért fogták a kovásztalan tésztát,
és a köntösükbe kötve, a vállukon vitték a teknővel együtt.
Isten parancsa, hogy ezt el ne felejtsük.
Van még egy pészah-történetem.
Arról, amikor elindultak, és nem volt idő kenyeret keleszteni.
Ez egy zabla.
Elterjedt a hír, hogy felélesztett egy négynapos halottat Betániában,
több száz szemtanú előtt.
Csak annyit láttak, hogy az az ember kijön a sírból.
Bemenni nem látták. Lehetett színjáték is.
Miért mentek volna el annyian a sivára, ha az az ember nem lett volna halott?
A názáreti több ilyen szemfényvesztést véghez vitt már.
12 évig véreztem, és meggyógyított.
Az nem illúzió.
Tudja valaki bizonyítani az állítólagos beteg állapotod?
Tényleg belemenjünk?
És most hol van Jézus? Idejön az ünnepre?
- Nem hagyja ki a pészahot. - Hacsak nincs titkolnivalója.
Nem dugja ide a gyáva képét.
Nem gyáva.
Hogy nevezheted gyávának? Alig egy hete
szembeszállt veled és a többi vezetővel, amikor meg akartátok kövezni.
Komolyan vesszük az istenkáromlást.
A törvény szerint a hamis próféták halált érdemelnek.
Meg akarjátok mondani mi a dolgunk?
Én tudom, mi történt velem.
Én is tudom, mi történt velem.
Ő a Krisztus, és ahelyett, hogy elfogadnád a hatalmát,
fenyegetve érzed magad, mert amikor király lesz, ő parancsol majd neked.
Arcátlan boszorkány! Ezt azonnal vond vissza!
Vagy mi lesz? Őt is megkövezed?
Beszélj még nekünk Jézusról!
Igen, mondj róla többet!
Még, még, még!
Ha értenék ebből bármit,
az kész csoda lenne, nem?
Zsidók az ismert világ minden sarkából.
Kicsit sok nekem a báránymészárlás, a bégetés és a vér.
- Tudod, miről szól. Mit nem értesz? - Igazad van, az jobb kifejezés,
hogy ha érdekelne, az lenne a csoda.
Mondj, amit akarsz, Poncius,
de fogadok, ha benéznék a könyvtáradba, találnék ott egy darab lepényt.
Fejezd be! Már felfaltam mind.
Miért nem küldött Tiberius még több katonát?
Tudja, mivel jár ez a zarándoklás. A népesség a sokszorosára nő.
Nemcsak többen vannak, hevesebbek is.
Cézár próbára tesz, hogy végigcsinálsz-e egy hetet incidens nélkül.
Ki fogom állni a próbát a segítségeddel.
Atticus, hallottál a szellemről?
Milyen szellemről?
Mindenki a betániai kísértetről beszél.
Arról a szellemről.
Vagyis igaz?
És ha az lenne?
Egy halott feltámadása.
Egyik percben holttest, a másikban meg ép.
Végtelen a babonás bolondságuk.
- Tehát nem hiszed? - Persze, hogy nem.
Ugye?
Láttam dolgokat, amiket...
nem tudok megmagyarázni.
Még nem tudom, ez fontos, vagy sem.
A zsidók már kisebb ügyek mellé is odaálltak
halálos következményekkel.
Végre világosan gondolkodsz, helytartó. Nekik nem az számít, hogy igaz-e.
Csak az, hogy ők igaznak hiszik-e.
Inkább az aggaszt, hogy ez Kajafást is aggasztja.
Nem tudom, ő elhiszi-e vagy sem, de meg van rémülve.
Kajafás, hát igen.
Ő valószínűleg nem hiszi el, de megrémíti, hogy a nép elhiszi.
Nyugalom, nem lesz gond!
Arra kell rájönnöd,
hogy egy zsidó varázsló érkezése jó dolog, vagy bajt okoz.
Igen?
Igen.
Ez itt a „Lagúna”.
Három rész mirha, két rész kasszia.
Füstjétől megtisztul az otthonod.
Tíz dénár.
És ez itt a „Kleopátra”.
Négy rész ciprus, egy rész mirtusz rózsaolajban.
Jó a bőrnek és a hajnak.
Tizenöt dénár. Elsőrangú.
Nem elég elsőrangú.
- Tessék? - Olyan olajat mutass, ami nincs a pulton!
Tudom, hogy van ilyen, sokszor vacsorázom gazdagokkal.
Azt csak a leghűségesebb, fizetőképes vevőknek hozom elő.
Várj itt!
Egy ritkán virágzó loncfajtából készült fent a nepáli hegyekben.
Ezzel kenték fel a királyokat Kínában és Indiában.
Kiváló minőségű alabástromedény védi, hogy ne melegedjen túl.
Tiszta nárdusolaj.
Mennyit adhatok belőle?
Az egészet.
Nahát, tréfás vagy, kedvesem!
De valójában mennyi legyen? Másfél uncia?
Azt mondtam, az egész.
Én...
Az lehetetlen.
Ez a tégely többet ér fél évi keresetemnél,
és kell, hogy maradjon belőle a jól fizető vevőimnek is.
Hónapokba telik új tégellyel beszerezni.
Nagyon figyelj!
Ez a legnagyobb királynak lesz, akit valaha ismert a világ.
Háromszáz dénár. Egy évi kereseted.
Pihenhetsz az év hátralévő részén.
Akár varázslást, halottidézést vagy fekete mágiát alkalmaz,
mi nem tagadhatjuk többé, hogy az úgynevezett jelei, mutatványai
a korábbiaknál túlzóbbá és hisztériakeltőbbé válnak.
Azt mondjuk, csak mutatványok,
de mi a helyzet a betániai Lázár feltámasztásával?
Nincs rá bizonyíték,
és ez a csaló a hasonló szóbeszédek miatt jelent fertőző kórságot.
Végiggondoltátok, mi lesz abból, ha tényleg feltámasztották azt az embert?
Éppen azt tesszük.
Nem, tervezgetjük, hogy tudnánk fenntartani a status quót és reménykedünk...
Ebben az ügyben Gedérá mellett állok.
A názáreti Jézus nem a tisbei Illés. Csak Illés tud embereket feltámasztani.
Mi van, ha ő Illés?
- Ez már túlzás! - Csak óvatosan!
A tiszteletreméltó Nikodémusz is találkozott vele Kafarnaumban, és...
Ülj le, Juszif!
Nikodémusz épp betegségből lábadozik, de ő is biztosan egyetértene,
hogy nem tudod, mit beszélsz.
Apám ott volt Lázár siváján, és tanúja volt a csodának.
Kérlek, hallgassatok meg!
A názáreti Jézus talán hamis tanításai és jelei miatt
jöttem el tanulni Jeruzsálembe.
Tetteiről és szavairól nekem vannak a legrészletesebb feljegyzéseim.
Ezt az Illés-dolgot...
megérné megvizsgálni.
- Mit kell ezen megvizsgálni? - Nem, Shmuel, fölösleges.
Erősen ellenzem.
Elmegyek Betániába és megkérdezem, Illésnek tartja-e magát.
Nincs több kérdésünk, Shmuel.
Istennek mondta magát a templomszentelés ünnepén.
Ha ezt ráhagyjuk, mindenki hinni fog benne.
Már most látom mindenfelé, és Róma nem akar felkelést.
Pilátus jön, eltávolít minket a szanhedrinből,
és elpusztítja egész nemzetünket.
- Pontosan! Ez a jövő vár ránk. - Kajafás főpap? Mehetek?
Gedérá, te semmit nem tudsz.
Nekem már korábban adott Isten egy próféciát,
ami úgy hiszem, pontosan erről szól.
A prófécia szerint egy ember meghal a többi emberért,
hogy a nemzetünk ne vesszen el.
Ő lehet ez az ember.
Mi magunk adjuk őt át, még mielőtt lázadás törne ki.
Róma nem pusztít el minket. Hálásak lesznek.
Azonnal el kell fogni és kivégezni, ahogy Kajafás mondja.
Nem mondtam, hogy azonnal.
Mi törvényesen nem hajthatunk végre kivégzést,
kivéve a rituális kövezést a templom területén belül.
Ha nyilvános és látványos halált szánunk neki,
azt Rómának kell intéznie.
Ha elsietjük, nem veszik észre, hogy szívességet tettünk nekik.
- De hogyan? - Heródes Antipász és az udvara
hamarosan Jeruzsálembe érkezik az ünnepre.
Részt vesznek az éves hivatalos vacsorán Pilátus embereivel.
Gondoskodom arról, hogy feljöjjön a téma.
Heródes szánalmas,
és nem kellene támogatnunk a részvételét a hivatalos vacsorán.
Hallatni a hangunkat nem egyenlő a támogatással, Sammaj.
Úgy intézem, hogy Heródest egy levél várja a szállásán, amikor a városba érkezik.
Az ülést berekesztem.
- Nekik ez már nem Istenről szól, Juszif. - Csak most veszed észre?
Gyanítottam, hogy néhányukban nincs se lelkiismeret,
se elköteleződés a Tóra iránt, de most már biztosan tudom.
Mit fogsz csinálni?
Apád ott volt a feltámasztásnál.
Igen, Lázár közeli barátja volt. Még az.
Oda tud vinni Jézushoz? Megfigyeltem,
számon is kértem, sőt imádkoztam vele, de nem kérdeztem őt nyíltan, cél nélkül.
Most sincs célod?
Ha igaz, hogy hatalma van élet és halál fölött, akkor...
Igaznak kell lennie.
Apám racionális ember, nem vevő a szenzációkra.
Csak azt szeretném tudni, mi a szándéka. Végül is ugyanazt akarjuk, nem?
- Megtartani a hitet és Isten törvényét. - Tényleg ennyire egyszerű?
Nem mondom, hogy egyszerű.
De mi, itt a a szanhedrinben eddig elzárkóztunk Jézustól.
Talán mindannyian túl gyorsan botránkoztunk meg a szavain.
A tanításait és tetteit nem tartottam
érdemesnek egy tisztességes vizsgálatra.
A szanhedrin már túl van ezen.
Apád elvihet minket Lázárhoz, ugye?
Ennyit tudok, igen.
Akkor induljunk, nincs vesztegetnivaló időnk!
Megint itt az ünnep.
- Praetor. - Csak Gaius, kérlek.
Gaius.
Pészah idején könnyebb kicsit a munkám. Szinte kiürül a város.
Igen, ez így van. Hiányozni fogunk?
Ettől még nem lesz szabad a hetünk.
Kik maradnak itt?
Az idősek, a kisgyerekesek, a betegek és gondozóik.
Érthető.
- De ők is megülik a szédert. - Igen. Széder. Tudom.
Számíthatsz rá, hogy a piacon mindenki keresni fogja
az almát, a diót és a fahéjat a hároszet készítéséhez.
Alma, dió, fahéj.
Te is készítesz?
Idén nem.
- Találkozol a férjeddel az ünnepen? - Ez a terv, igen.
- Akkor találkozol... - Igen, remélem! Egész biztosan.
Furcsa, de szívesen veletek mennék.
Jöhetsz.
Nem. Gondot okozna, és gondolnom kell a családomra,
ami most már teljes, hála Neki.
Kérlek, add át neki, hogy szeretettel gondolok rá és hálával.
Átadom.
Péternek meg azt, hogy shalom, shalom. Rendben? De kétszer kell mondanod.
- Nem is tenném másképp. - Máténak pedig...
Igen?
Csak legyen jól!
- Jól van, most már indulnunk kell. - Nem jössz velünk mégis?
Köszönöm, hogy átadod az üzeneteim. Nem tartalak fel tovább.
Elkéstünk?
Majdnem. Hálásak lehettek Kafarnaum praetorának.
Ha nem beszélget el Édennel, lemaradtatok volna.
Gyertek! Még fel kell vennünk a családom. A praetornak szabadabb hete lesz.
Az első pészahi zarándoklatunk.
Még soha nem láttam a Templomot. Nem hihetetlen?
Vajon miért?
- Menjünk! - Menjünk!
Nézd a várost!
Még soha nem láttam itt ekkora tömeget pészahkor.
Biztos azért van, mert elterjedt a hír a názáreti mágusról.
Vigyázz! Názáret remek hely egy mágusnak.
Kitől tanulja a trükkjeit, egy kecskétől?
Eljön az ünnepre, ugye?
Remélem. Régóta szeretném megismerni.
Szórakoztató alaknak tűnik.
Felség, ez Kajafás főpaptól jött.
Úgy tűnik, sürgős.
Kajafástól?
Amúgy nagyon szép.
Lázár, még hat nap. Választottál bárányt?
Igen, itt van kint. Csak el kell végezni a szertartást és behozni.
Amikor itt vagy, elhanyagolom a kötelességeim.
Nem vagy hanyag, de ki kell használnunk, hogy együtt lehetünk.
Várunk valakit?
Nem tudom, hol van Mária, de ő nem kopogna.
Nagyon kell vigyáznunk, hogy kit engedünk be.
Egyetértek.
Arnán!
Márta!
Most sokkal jobb körülmények között találkozunk, mint legutóbb.
- Gyere! - Köszönöm!
Arnán az.
Lázár. Rabbi.
- Shalom, shalom. - Shalom, shalom.
Bocsánat a zavarásért! Eljött velem a szanhedrin egyik tagja.
Shmuel.
- Emlékszel rám? - Persze.
Akkor ugye nem nagy baj, hogy idehoztam.
- És egy új tagot a szanhedrinből. A... - Juszif.
Ő figyelmeztetett Jotapatában, hogy keresnek téged.
Én kerestelek.
Most megtaláltál.
És gratulálok a kinevezésetekhez.
Kafarnaum legjobbjai.
Kérlek! Csatlakoztok?
- Kérlek! - Igen.
- Shalom, shalom. - Shalom, shalom.
Fiúk.
Shalom, shalom.
Ez nagy lehetőség, hogy szövetkezzünk velük.
Igen, majd meglátjuk.
Rabbi, okunk van azt hinni, hogy veszély leselkedik rád
a templom legmagasabb vezetői részéről.
Erre nem számítottam.
Tréfálok. Folytasd!
Názáreti Jézus, a helyzeted most már életveszélyessé vált.
- Eddig is az volt. - Meg akarták kövezni a templomban.
Úgy értjük, hogy a hírneved már több, mint hírnév.
Nemcsak sokan beszélnek rólad, de a vita is rengeteg.
- Most épp miatta. - Bocsánat!
- Legközelebb próbálok nem meghalni. - Nem, ez mind a terv része.
A veszted a terved része? Mert erre halad a dolog.
Ezt jöttél elmondani?
- Az Emberfiának nevezted magad. - Helyben vagyunk.
Ezúttal nem azért jöttem, hogy háborogva vitatkozzak.
Nyitott vagyok.
Igen, látszik.
Látom a szemedben.
Ha az vagy, akinek mondod magad, mi a terved?
Jeruzsálem egész népe várja az érkezésed az ünnepre.
Egyesek tárt karokkal, mások tőrrel.
Van hadsereged, amiről nem tudunk?
Ha több vagy, mint egy rabbi,
nemcsak Rómát kell legyőznöd, hanem sok vallási vezetőt is.
- Ők nem fognak csatlakozni hozzád. - Segíthetnél, hogy megtegyék.
Ezen a héten.
Shmuel rabbi, mit szeretnél látni?
Mindegy, ki a személy, de mit remélsz a Messiástól?
Egy új dávidi királyság eljöttét,
aki kiűzi az elnyomókat, igazságot és dicsőséget hoz Izráelnek.
- Dicsőséget? - Igen.
Dicsőséges trónon, mindenkinek jólétben.
Új aranykort Izráel a népek.
Világosságaként kinyilatkoztatja Istent.
És te mit fogsz csinálni akkor?
Magasztalom? Szolgálom, remélem. Honnan tudhatnám, míg el nem jön az a nap?
Megmondom.
„Amikor pedig az Emberfia eljön, és vele az angyalok mind,
akkor odaül dicsősége trónjára.
Összegyűjtenek elé minden népet,
ő pedig elválasztja őket egymástól, ahogy a pásztor a juhokat a kecskéktől.
A juhokat a jobb keze felől állítja, a kecskéket balfelől.
Akkor így szól a király a jobbfelől állókhoz: Jöjjetek, Atyám áldottai,
örököljétek az országot, amely készen áll számotokra a világ kezdete óta.
Mert éheztem és ennem adtatok, szomjaztam és innom adtatok.
Idegen voltam és befogadtatok.
Mezítelen voltam és felruháztatok.
Beteg voltam és meglátogattatok, börtönben voltam és eljöttetek hozzám."
Akkor így válaszolnak neki az igazak: „Uram, mikor tettük ezeket a dolgokat?”
A király így felel majd, „valahányszor megtettétek
akár csak eggyel is a legkisebb testvéreim közül, velem tettétek."
Akkor szól a balfelől állókhoz is. „Menjetek előlem,
mert éheztem, és nem adtatok ennem,
szomjaztam, és nem adtatok innom, idegen voltam, és nem fogadtatok be,
mezítelen voltam, és nem ruháztatok fel, börtönben voltam, és nem látogattatok meg.”
Akkor ezek így válaszolnak, „Uram, mikor láttunk téged éhezni vagy szomjazni,
idegennek, mezítelennek, betegen, vagy börtönben, és nem szolgáltunk neked?”
Akkor így felel nekik,
„valahányszor nem tettétek eggyel a legkisebbek közül, velem nem tettétek.”
Ez nehéz tanítás.
Nem tudom, hogy tegyem könnyebbé.
Az Emberfia, a Messiás a legalacsonyabb rendűekkel azonosul?
Az éhesekkel, a szegényekkel, az idegenekkel?
Igen, ezt hirdetem már a hegyi beszédem óta.
És a Tóra kívánalmai? Az őseink által tisztelt hagyományok?
Mikeás próféta leírta mindezek lényegét, de te elsiklottál felette.
„Ember, megmondta neked, hogy mi a jó, és mit kíván tőled az Úr.
Élj törvény szerint, törekedj szeretetre és légy alázatos Isteneddel szemben?”
De hogy hozod ezt összhangba a Kohelet végkövetkeztetésével, ami a Kötúbimban áll?
„Mindezt hallva a végső tanulság ez,
Féld Istent és tartsd meg parancsolatait, mert ez minden ember kötelessége.”
Új parancsolatot adok nektek. Szeressétek egymást, ahogyan én szerettelek titeket.
Arról fogják tudni, hogy a tanítványaim vagytok, ha szeretitek egymást.
És a Templom? Az áldozatok, a törvény, az ünnepek?
Nem ezekből tudják, hogy mi Isten népe vagyunk?
A Templom, az áldozatok, a törvény, az ünnepek, mind beteljesültek bennem.
Vagyis véget vetnél nekik?
Azt mondtam, beteljesültek, nem azt, hogy megszűntek.
Nem értem a különbséget.
A törvények betartása válasz Isten szeretetére.
De most, hogy itt vagyok...
Mi a baj? Hol voltál?
A törvényről beszéltél?
- Mi történik itt? Ki ez? - A húgom, Mária.
Mária!
- Nárdus. - Mit csinálsz, Mária?
- Hagyod a lábához érni? Ez megalázó! - Nem hallottad, amit a tanító mondott?
Jól van, most már elég! Jézus...
Shmuel, a Tórában nincs olyan törvény, hogy a nő takarja el a haját.
Ez csak hagyomány.
Te helyesled ezt? Elnézed neki?
Shmuel, nem ismerjük ezt a családot. Ez nem a mi helyünk.
Áldott vagy Te, mindenség királya, mert mindent jóra fordítasz.
- Juszif, Arnán, menjünk innen! - Ne!
Shmuel rabbi, megértelek, de...
Amit a szemünk előtt művel, az illetlen, de nem szégyelli.
És ő hagyja ezt, miközben Istennek nevezik.
Nem derülhet ki, hogy ezt tétlenül nézzük.
Azt mondtad, elfogulatlan vizsgálat. Hallgassuk meg, mit mond!
Tiszta nárdus, a legkitűnőbb fajta.
Mi zavar úgy, Júdás?
Miért nem adtuk el több száz dénárért?
Azt mondtad, a szegényekről gondoskodni olyan, mint a Messiásról gondoskodni.
Igen, a szegényeknek adhattuk volna.
Költhettük volna bármire, ételre, szállásra, szükséges dolgokra.
De ez így pazarlás.
- Honnan vetted rá a pénzt, Mária? - Hagyd őt békén!
Gyönyörű dolgot tett értem.
A szegények mindig veletek lesznek, bármikor jót tehettek velük,
de én nem leszek mindig veletek.
Megtette, amit tudott.
Megkente a testemet a temetésre.
- Temetés? - Mit jelent ez?
- Hadd fejezze be! - Bizony mondom,
bárhol hirdetik majd az evangéliumot az egész világon,
amit ő tett, azt is elmondják majd.
A követődnek igaza van.
Ez a cselekedet pazarló, szerénytelen,
és teljesen ellentmond annak, amit előtte a szegényekről mondtál.
Azt mondta, a szegények mindig velünk lesznek.
Maga az elképzelés, hogy egy ilyen gyalázatot
az egész világon a tanításod részeként hirdethetnek,
ahelyett, hogy helytelenítenék és elítélnék...
- Nem maradhatok egy ilyen utálatossággal. - Ez a személyes problémád.
Én hinni akartam.
Azért jöttem, hogy esélyt adjak, de tönkretettél mindent.
Sajnálom, hogy nem segíthettem rajtad.
Én sajnálom, hogy nem segíthettem rajtad.
Rabbi, pont őt nem kéne feldühítenünk, ha egyesíteni próbáljuk a népünket.
A temetésre?
Te! Hová mész?
Nem tudom.
Te kérdezted, hogy miért nem adták el a nárdusolajat, és adtak a szegényeknek.
- Nem tudom, hogy beszéljek-e veled. - Te voltál ott az egyetlen tisztafejű.
Nem tettem mást, csak elmondtam a tényeket.
Ha a példázat igaz volt, mindenkinek látnia kellett volna, hogy ez a pazarlás.
- Nem fér össze vele. - Mit fogsz tenni?
Én nem vagyok olyan, mint te. Én hiszem, hogy Őt vártuk.
Azért beszéltem odabent, mert fontos, hogy mindent jól csináljunk.
Lehetőségünk van most pészahkor
egyesíteni több, mint egymillió embert az elnyomók ellen.
- Most nem lehetünk megosztottak. - Egyetértek veled.
Egyesíteni kell a népet.
- Jobb, ha megyek. - Beszélhetünk még?
Bocsáss meg a kifakadásért!
- Ha ezt tudom, nem hozom ide. - Nem. Jézus beszélni akart vele.
Örül, hogy eljöttetek.
Shmuel hozott egy döntést.
Tudnod kell, hogy én nem osztozom a felháborodásában.
Tudom.
Jó utat Jeruzsálembe! Lehet, hogy nem lesz kellemes.
Megoldjuk.
- Lázár, shalom, shalom. - Shalom, shalom.
- Shalom, shalom.
Poncius, mutass egy kis szolidaritást, élvezd a finomabb dolgokat,
és ne tegyél úgy, mintha ízlene!
Nem tudom, miért utálsz ennyire zsidónak lenni.
Ízlik ez a kenyér.
- Utálod. - Ízlik.
Utálod.
Viszont tényleg nem örülök ennek a példátlanul nagy tömegnek.
Alig hiszem el, hogy senkit nem gázoltunk el idefelé jövet.
Nem mintha észrevetted volna, ha mégis.
Tudod, hogy miért gyűlt össze idén ennyi ember?
Sokan találnak kifogást.
„Az eemám nem érzi jól magát.”, „A lovam vemhes, nemsokára elleni fog.”
„Kifordult a bokám, kínoz a fájdalom, hosszú az út, nem megyek Jeruzsálembe.”
De idén nem.
Idén.
Mi van idén?
- Azt mondod, tényleg nem tudod? - Tőled akarom hallani.
Állítólag van valami csodatévő.
Folytasd, mondd ki a nevét!
Názáreti Jézus.
Hádész és Sztüx, Claudia! Majdnem ott volt.
Názáret.
Senki fontos vagy jelentős nem jött még onnan.
Mást sugall a tény, hogy Claudia és én ismerjük a nevét.
Senki sem igazán jelentős.
Bevallom, azért kicsit kíváncsi vagyok, hogy vajon kinek tartják őt.
Igen, azt el tudom képzelni,
mivel a kifejezés, hogy „új király”,
még az én fülembe is eljutott.
Micsoda?
„Új király”? Szó szerint?
Biztos csak tréfa volt.
Mi a helyzet azzal a betániai férfival?
Akiről azt mondják, visszatért a halálból?
A főpap biztosított arról, hogy kivizsgálják az ügyet.
Kajafás szerint, és ő nem szokott túlzásokba esni,
ha igazolódik, hogy feltámasztotta Lázárt,
egy egész tömeg fog mögé állni,
te pedig egy Makkabeus-féle felkelésre számíthatsz.
Nem azt mondtad, hogy számodra ő csak afféle érdekesség?
És azt is, hogy „nem jelentős”.
Most meg a Makkabeusokról beszélsz. Mégis mit jelentsen ez?
Kajafás mondta, nem mi.
Ha az egész csak Lázáron múlik,
akkor szánalmasan járatlanok vagytok a ravaszság művészetében.
Infantilisek.
Te mit tennél?
Hát...
ha úgy akarod elvenni Jézus hitelességét,
hogy bebizonyítod, hogy Lázár még halott, akkor...
intézd el, hogy Lázár halott legyen!
- Úgy érti, meg kell öletni. - Tudom, hogy érti.
Továbbítom az ötletet.
Várjunk!
Ha Jézus tényleg feltámasztotta Lázárt, és Kajafás megöleti,
Jézus miért ne támasztaná fel újra?
Az már valami lenne, nem igaz?
De.
Eljöttek gyalog
több száz mérföldről egy zsúfolt városba, kényelmetlen körülmények közé.
Te tudsz ennyire hinni valamiben?
Milyen lehet az, ha ekkora hited van?
- Mi is hiszünk. - De ha nagy áldozattal járna,
akkor is hinnél?
Ezt nem értem.
Bocsáss meg!
- Johanna vagy, ugye? - Igen.
- Claudia vagyok. - Igen, tudom.
Köszönet mindenért!
Johanna, annyira sajnálom.
Képzelem, mit érezhettél odalent.
Hogy érted?
Mindenki látja, mi folyik Kúza és Cassandra között.
- Igen. - Az arcátlan!
Kúza elhozta őt, de milyen címen?
Hogy kellett nektek egy útitárs?
- Gusztustalan. - Igen, az.
Amit te most észrevettél, azon én már rég túl vagyok.
- Már nem osztjuk meg az ágyunkat. - Ahogy Poncius és én sem.
Semmi botrányos.
Azt mondja, sokat csapkodom álmomban.
És igen?
Csapkodsz?
Honnan tudhatnám?
Szerintem csak rosszul alszik újabban.
Igen.
Mit gondolsz, komolyan veszi ezt a Jézust?
Nem szeretné.
- Jobban mondva reméli, hogy nem kell. - Miért nem?
Talán a bor teszi,
vagy az a tény, hogy jó ideje nem beszéltem intelligens nővel,
de nézd, Johanna, nem titok, hogy Poncius nagyrészt
az apja befolyásának köszönhette a helytartói kinevezését.
Talán egyes intézkedéseivel
csak ezt próbálta kompenzálni.
Annyi biztos, hogy ha Tiberius még egyszer megrója,
az lesz az utolsó.
Értem.
Azt hiszem, talán reménykedik,
hogy a feszült és várakozásteli hangulat
nem a názáreti miatt van.
Rossz érzésem van emiatt.
Vagy mindkettőnknek hibásak a megérzései,
vagy valami komoly dolog fog történni.
Mit tehet egy olyan, mint én?
Mintha kellék lennék a hatalmi színjátékukban.
- Csupán díszlet. - Talán ennél többek lehetünk,
ha annyira hiszünk
valamiben, mint ők.
„Áldott vagy Te, Urunk, Istenünk,
a mindenség királya, akinek szavára minden termett.”
Márta fahéjas süteménye. Miért bánt a lelkiismeret?
Nem tudom.
Nagyon finom.
- Shalom, fiúk! Van egy meglepetésem. - Hol voltál?
Sétáltam és imádkoztam Tamással.
Hogy van?
Nem jól.
De nézzétek, kivel találkoztam!
Jairus hozta őket.
Mintha tudta volna.
- Eema! - Eema!
- Shalom, Éden! - Shalom.
- Péter bent van. - Rendben.
Abba, gyere ki!
Mit esztek?
Menjetek abba a faluba, és ott mindjárt találtok egy megkötött szamarat!
A csikójával, amelyen még nem ült soha senki.
Oldjátok el a csikót és hozzátok ide!
Kössünk el egy jószágot neked?
Kölcsönbe.
Milyen feltételekkel?
Ha valaki megkérdezi, miért oldjátok el,
mondjátok, hogy az Úrnak van szüksége rá!
Szamarat kölcsönzöl?
Igen.
- Mi az? - Semmi.
- Menjünk! - Szóval...
Minden rendben.
- Biztos? - Igen.
A szobádban felejtetted a holmid.
Szándékosan.
Tudtam, hogy elhozod.
Régóta várat magára ez a nap.
Emberöltők óta.
József nincs itt, hogy láthassa, úgyhogy gondoltam, jó, ha ezt elhozod.
Őt jelképezi,
így mintha együtt lennénk most mindhárman.
Amit tegnap mondtál az olajról,
hogy Mária a temetésed készíti elő,
tudod, milyen nehéz hallani ezt egy anyának?
Már nem tudlak óvni ettől.
Sajnálom, eema.
Talán jobb lenne Lázárnál maradnod.
Igen, lehet, hogy ezzel jobban tudnék vigyázni rád.
Lépésenként,
de veled akarok bemenni ebbe a városba.
Ott!
„Amelyen még nem ült soha senki”.
Gyere!
Ez lesz az.
Ez lenne az?
Kik vagytok?
Elviszitek a gazdám csikóját?
Az Úrnak van szüksége rá.
- A mesterünknek. - Na, várjunk!
Nem tudom, kivel miben egyeztetek meg, de nem vihetitek el...
Ült már valaki ezen a csikón?
- Mi? - Kérlek, csak válaszolj!
Nem, de mi ez az egész?
Az Úrnak van szüksége rá.
A názáretinek, aki feltámasztotta Lázárt?
Ismered a prófétákat, főleg a fogság utániakat?
Zakariás írta: „Örvendj nagyon, Sion leánya,
ujjongj, Jeruzsálem leánya! Királyod érkezik hozzád!
Aki igaz
és diadalmas,
alázatos és szamáron ül."
„Csikón, szamárcsikó hátán.”
Ezen a csikón? Ma?
Mire vártok még?
- Gyere! - Gyere!
Centurió! A lovad!
Óvatosan! Maradj közel az Úrhoz!
Lázár! Te nem jössz?
Jézus mondta, hogy ne menjek, maradjak a háttérben.
Mennünk kell, még elkésünk.
Jön! Jézus úton van.
Jézus végre itt van!
A vezetők nem akarják, hogy halljátok, hogy mi hisszük, hogy Jézus a messiás.
Elnézést, bocsánat!
- Véreztem 12 évig, és... - Elnézést, bocsánat!
Várj, ez Zakariás!
- Bocsánat! - Zakariás!
A názáreti Jézus úton van Jeruzsálembe, a keleti kapun fog bejönni.
- Ez biztos? - A tanítványai mondták nekem.
Jézus hamarosan a városba ér.
- Vajon a testvérem is vele van? - Csak egy módon tudhatjuk meg.
Gyerünk!
Bocsánat! Elnézést!
Micsoda pokoli káosz! Miért nem tesz rendet senki közöttük?
Kocsis, hajts tovább!
Nem tudok, uram.
Jön!
Úton van!
Ég veled, Kúza!
Johanna!
Mit csinálsz?
Johanna!
Gyere vissza! Megőrültél?
- Hozsánna Dávid fiának! - Hozsánna Dávid fiának!
Hozsánna Dávid fiának!
Hozsánna!
Ismerem őt!
Hozsánna! Hozsánna!
Tessék!
Tessék, vedd el! Ezt mind elviszem.
Tessék, vegyél egyet!
Ez a tiéd, és a tiéd! Vegyél! Tessék!
Ez a tiéd.
Ez a tiéd, tessék!
Menjünk a keleti kapuhoz!
Eljött az idő.
Teljesítenem kell mennyei Atyám akaratát.
Tudom, hogy sok kérdésetek van, és ezeknek is eljön az ideje,
de most...
velem jöttök?
Uram,
ki mással mennénk?
Nálad van az örök élet beszéde.
Bármi történjék is ezen a héten,
bármit láttok, éreztek, gondoltok vagy tesztek,
tudjátok, hogy e világban
sajátomként szerettelek titeket,
és szeretni foglak mindvégig.
A KIVÁLASZTOTTAK
Felső-Galilea eldugott sarkából…
Felső-Galilea eldugott sarkában…
És az engedetleneket az igazak lelkületére...
Az egészet elszúrtam,
és olyan rég kezdtem, hogy nem találok vissza.
Az áldozati szertartásoknál használják, mint Adonájnak kellemes aromát.
Ezzel kenik fel a főpapot és a fiait.
Vagy mégsem, ha szétfolyik az izé… Szóval Kafarnaum utcáin.
Nem mondjuk, hogy felvétel?
- Már mondtátok? - Igen.
Bocsánat, én nem…
Nálad nincs szállítási díj?
Ezt még átgondolom.
- János, baj van! Mit csinálsz...? - Leprások tisztulnak meg. Bocs!
Az nadrág, ez meg valami… szoknya, középen egy izével.
Gyakorolnod kell, hogyan ülj szoknyában. A hölgyek keresztbe teszik a lábukat.
Igen.
A hölgyek keresztbe teszik a lábukat, de fura lenne, ha Júdás...
Sokkal többet tehetnénk, Simon!
Jézus?
Srácok, előléptettek.
Azok nem pletykák, olvasd!
Micsoda?
Hol tartottunk?
Nem tartottunk sehol. Engedj, hadd menjek!
A KIVÁLASZTOTTAK
Még te is.
Menjek velük?
Persze.
Mindenem...
Jézus új nevet adott Simonnak. Bort valaki?
Rabbi?
Abba?
Egy kis szivárgás?
Nagyon tele volt.
Mert öt nap múlva feláldozzuk engesztelésül a bűneinkért.
Ugye jó illatú az olaj?
Amikor Isten Mózes által kiszabadította a népünket Egyiptomból,
gyorsan kellett útra kelni, nem volt idő megkeleszteni a kenyeret.
Így a tésztát vitték, mielőtt beletették a kovászt.
Törlesztem a lejárt tartozásom.
Ez?
Ez nem az a tömlő.
- Ébredj! - Mi az?
Nem hiszed el, mit láttam!
Anyád megőrült, szalonnát süt a konyhában.
- Gyere, nézd meg! - Ez megbocsáthatatlan!
Bár láthatnám, ahogy eljön az országod!
Bár ehetnék egy kis báránybordát!
Menjek oda? Köthetnénk csereüzletet.
Rozmaring és kakukkfű…meg krumpli.
Szeretném, hogy nagyon figyelj a holnapi beszédemre.
Az eseményekre és az érzésekre a bensődben.
Úgy el foglak árulni, ember!
Bárányborda.
- Pfuj! - Olyan éhes vagyok!
Én bosszúra éhezem.
- Mi? - Mi?
- Mindig ennyit panaszkodsz? - Csak itt nálad.
Mert itt van mire.
Munkát keresel?
Csak a holttesteden át, barátom.
Lehet, hogy ez a poén itt nem működik.
Mit akarsz, mit tegyek?
Tegyek hozzá még egy szent könyvet, ami nem létezik?
Kő, papír, olló.
Egy, két, hár!
Olyan lesz, mint Kramer. Hé, Jerry!
- Állj! - Elölről!
Azért van, mert nem temethette el Rémát?
Kérlek, ülj le a...
A jeruzsálemi izé…
Hozsánna, győztes, nagy királyunk!
Hozsánna
Gedérá rabbi, hogyan állíthatod, hogy nincs feltámadás,
ha még soha nem haltál meg?
Gedérá rabbi, ez most komoly Mert az érvelésed agyrém.
Tudsz egyáltalán olvasni?
Milyen magas vagy? Mert az érvelésed méreten aluli.
Elnézést a gránátalmamagért! Kár volt érte.
Bocsánat, nem tudtam, hogy…
Gránátalmamagot akartam.
Hogy merészeltük?
A gránátalma a városba érkezik.
- Mr. Gránátalma! - Ellenőrzi az asztal minden szemét.
- Bocsánat. - Bocs, bíró úr.
- Disznó. - Gránátalma bíró.
Állj!