ST. LUKES SINNESSJUKHUS
Jag ser det...
"Ty jag förnam Guds ljus hos honom, både vax och eld."
Väl mött, Jeoffry.
POETEN
Har du varit i slagsmål igen? Du är verkligen en djärv gentleman.
Ja, så klart.
Men vad ska jag ta mig till när Gud ber mig översätta
den enda sanna dikten som ska uppenbara universum?
Men jag är glad för ditt sällskap.
Utan dig är jag rädd att djävulen hade gjort anspråk på mig för länge sen.
Hallå, Jeoffry. Du har visst trilskats med mina smådjävlar.
Vad har du att säga till ditt försvar?
Vik hädan, Satan! Det här är mitt ställe!
Nå, kan man verkligen äga nåt egentligen?
Kom, Jeoffry. Jag har ett förslag.
Slå följe med mig.
Jag har godsaker åt dig.
Då ska vi få formaliteterna överstökade.
Jag ska skänka dig detta och alla riken på jorden
om du sänker ditt huvud och tillber mig.
Nej. Det är du som ska buga för Jeoffry.
Ja, precis som jag misstänkte.
Du uppvisar högmod, katt. En synd som jag är särskilt förtjust i.
Och du sa att jag skulle få godsaker.
Kattmynta direkt från jorden,
saltad skinka från marknaden,
fiskhuvuden med ögonen kvar.
Riktigt läckert.
Men först ska vi sluta ett avtal, Jeoffry.
Jag behöver din poet, och jag vill att du kliver åt sidan och låter bli att ingripa.
Nej du, han är min. Mitt bästa sällskapsdjur!
Så så, Jeoffry. Du måste förstå att många gör anspråk på honom.
Han är som ett utblottat gods, invaderat av fordringsägare.
Han står i skuld till himlens tyrann, sina nära och kära och mig
för sina ungdomliga utsvävningar och så vidare.
Men jag skulle förlåta denna skuld
om ditt husdjur blott kunde skriva en dikt åt mig.
Dikterna han skriver åt sig själv är ärligt talat inte särskilt bra.
Med min vägledning skulle han kunna skriva nåt magnifikt. Dikternas dikt.
Vers som skulle ödelägga hela skapelsen.
Är vi överens, sir?
Vad händer?
Nej!
Lord Lucifer, snälla skona min katt. Jag gör vad som helst, jag svär!
Nåväl.
INTERLUDIUM
Alldeles utmärkt, sir.
Åh, sir! Du kan inte rimma hjärta med smärta.
Det är banalt. Jag tillåter det inte.
Jag gillar första referensen till Försök om människan,
men den andra får dig att framstå som imitativ.
Liksom alla kritiker, Satan.
Men enastående bra gjort, verkligen.
Jag har gjort några ändringsförslag som jag vill att du betänker,
men jag är mycket nöjd med dina framsteg.
Om du bara snyggar till det lite kommer jag tillbaka i morgon kväll
så att vi kan slutföra vår affär.
STRYKARKATTERNA
Hur står det till, Jeoffry? Du ser ut som om hunden hade tagit dig.
Nå, det var ingen hund, utan Satan själv.
Allt väl, Jeoffry? Du ser förskräcklig ut, min vän.
Han slogs mot djävulen och förlorade, Tom.
Ja, så klart. Och nu vill sir Jeoffry be en äkta slagskämpe om hjälp.
Jag söker inte styrka, utan en rådgivare.
Och här kommer den.
Nighthunter Moppet.
Hej, mamsell Polly. Hej, mäster Tom.
- Hej, mäster Jeoffry. - Hej, miss Moppet.
Är det där mjölk?
Seså, mäster Jeoffry har nåt att säga. Hör på nu, allihop.
Igår kväll visade sig Satan i detta dårhus.
Han lockade bort mig i syfte att tvinga min poet att lyda honom,
och därmed frånta honom hans odödliga själ och omintetgöra hela skapelsen.
Vilket lumpet trick!
Sannerligen. Och därför så...
Ja, jag behöver er hjälp.
Vilken märklig historia, Jeoffry. Mycket märklig.
Men om du ber om mina klor, sir, ska jag erbjuda dig dem i strid.
Nej!
Vi katter härstammar från änglatigern
som dödade den egyptiska faraoråttan.
Vi är Guds krigare,
och som såna kan vi såra Satan, men vi kan inte döda honom.
För att besegra Satan måste vi förvägra honom det han begär.
Dikten.
En sabla dikt? Vad ska han med den till?
- Jag förstår vad som måste göras. - Vi ska hjälpa dig.
Vi ska bekämpa honom!
Och Jeoffry, du ska krypa.
Så så, mäster Smart. Ge mig den nu.
Som kirurgen sa: "Bäst att få ut alltihop på en gång."
Hallå där! Upp med händerna, din usling!
Men snälla nån. Jag har fått nog av er förbannade katter.
Vi vill åt mer än dina strumpor, sir.
Jag ska sätta klorna i dig, din förbannade...
Tänk på språket. Ingen kallar mig för... Särskilt inte en loppbiten strykarkatt.
Kom an då, sir!
Jag är Nighthunter Moppet!
Bort med dem!
Vi härstammar från änglar,
och som såna kan vi också röra oss i mellanrummen mellan världarna.
Ge dig, du eländiga kattunge!
Jag är Nighthunter Moppet!
Tillbaka till helvetet med dig, djävul!
Ni kan inte vinna. Fortsätt kämpa, och dö!
Då väljer vi döden!
Nighthunter Moppet!
Då så.
Jeoffry!
Min dikt! Hans själ låg i den dikten!
Jaså! Jo, så var det visst. Nåja, jag ska beskydda den.
Och så mycket för ditt herravälde över jorden.
Försvinn nu, avskyvärda varelse!
Du har ärrat litteraturen för alltid, din dumma katt!
Ty jag skall betänka min katt, Jeoffry,
ty han motarbetar mörkrets krafter med sin elektriska hud och bländande ögon.
Ty han motarbetar Djävulen, som är döden.
Ty han kan krypa.
Undertexter: Camilla Dunér