‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎DOAR COPII
‎Asta e, să mergem!
‎Doamnă.
‎Doamnă, am nevoie să răspundeți.
‎Vă rog, fiți atentă!
‎Cu cât ascundeți mai multe, ‎cu atât va fi mai dificil.
‎De cât timp sunteți aici?
‎Doamnă!
‎Proprietarii știu că locuiți aici?
‎- Spuneți-ne cine vă ajută. ‎- Vă rog.
‎- Mai sunt familii în zonă? ‎- Încetați.
‎Doamnă, realizați că faceți ceva ilegal?
‎Nu facem rău nimănui.
‎Doar încercăm să trăim.
‎Să mergem!
‎Hai, să mergem!
‎Ăștia sunt toți.
‎Erau înăuntru când am spart ușa.
‎La naiba, copiii ăștia nici nu știu ‎ce e afară.
‎Vezi asta?
‎Au făcut coș de bebeluș dintr-un sertar.
‎S-au descurcat.
‎- Ai făcut poze pentru procuror? ‎- Da.
‎Bine.
‎În regulă, luați-i în custodie.
‎- Mă ocup eu de copii. ‎- Bine.
‎Hai, cucoană, sus!
‎Sus!
‎- Mișcă. ‎- Vă rog!
‎Domnule, nu am făcut nimic greșit.
‎- Afară! ‎- Încercăm doar să trăim.
‎Sunt doar copii.
‎- Gura! ‎- Vă rog! Nu au luat micul dejun.
‎- Deschide! ‎- Trebuie să mănânce!
‎Îmi pare rău, copii.
‎Posibil cod 808 în centru, ‎lângă Turnul Îngerilor.
‎Mamă și partener. Înarmați.
‎Au cel puțin doi descendenți ‎neînregistrați.
‎730, la est de intersecția Mott cu Canal.
‎Grup de patru, între opt și zece ani. ‎Situație rezolvată.
‎Solicit unitățile de curățenie.
‎POLIȚIA
‎Am crezut că nu ajungi.
‎Nu aș fi ratat așa ceva.
‎A fost urât?
‎Ce, apelul?
‎Nebunii obișnuiți.
‎Se înmulțesc, dar nu se înarmează. ‎A fost… simplu.
‎Nu-mi imaginez cum e să oprești ‎tratamentele de rejuvenare.
‎De ce ai renunța la toate astea?
‎Am perfecționat solo-ul ăla ‎timp de 20 de ani.
‎Și ți-a ieșit superb, Alice, superb.
‎Să nu ai copii e un preț mic
‎pentru o viață veșnică.
‎Nu putem primi oameni ‎care nu mai pleacă niciodată.
‎Asta îmi amintește. ‎Am revitalizarea mâine.
‎Mă duci tu?
‎Da.
‎Da, Pentle îmi poate ține locul.
‎Minunat.
‎Dacă n-aș ști că trăim veșnic,
‎te-aș lua de nevastă.
‎Dacă nu am trăi veșnic, ‎ți-aș face un copil.
‎Ce față ai! Nu mai fi așa serios!
‎Uite-o. Alice, dragă!
‎Vino cu mine și nu mai protesta.
‎Toată lumea, atenție!
‎Pentru Alice!
‎În ultimele clipe, interpretarea ei ‎a infamului solo al lui Telogo
‎a făcut ca spectacolul nostru ‎să rezoneze puternic cu criticii.
‎Timp de peste un secol,
‎interpretarea lui Banini ‎a fost singurul reper acceptat.
‎Nu am crezut ‎că cineva va cuceri dinozaurul acela.
‎Ca să comemorăm finalul unei epoci,
‎iată un semn la aprecierii noastre,
‎pentru Alice!
‎Ucigașul nostru de dinozauri!
‎Ești bine?
‎Da.
‎Am nevoie să mă odihnesc puțin.
‎Ia-mă de mână.
‎Mă simt atât de bine.
‎- Haide… ‎- Vrei acum?
‎Da, chiar acum.
‎Știi cum mă simt după rejuvenare.
‎Alice, stai puțin. Stai așa!
‎Stai nițel.
‎Oprește-te.
‎De ce?
‎Îmi pare rău.
‎- Ești bine? ‎- Da, doar…
‎Nu pot acum. Nu în clipa asta.
‎Ce plictisitor ești!
‎Nu-l putea opri din plâns, ‎nu știa ce să facă cu el.
‎Nu s-a priceput să-l calmeze. ‎Atunci l-au auzit vecinii.
‎Au crezut că e un cățel la început.
‎Ce cred oamenii ăștia că se va întâmpla?
‎Și cât zgomot fac chestiile alea!
‎Mă întreb dacă renunțarea la rejuvenare ‎nu prostește…
‎- Haide! ‎- …sau așa s-au născut.
‎- Ucigaș de copii. ‎- Haide!
‎- Ucigașule! ‎- Gata, ajunge!
‎Lașule!
‎- Mi-a luat arma! ‎- Monstrul dracului!
‎L-am doborât.
‎Ești bine, Briggs? ‎Aproape că te-a ciuruit.
‎Armă securizată, repet!
‎Ești bine?
‎Briggs.
‎POLIȚIA
‎OBIECTE DE COLECȚIE IPSWITCH
‎O, da, e un obiect minunat!
‎Nu ai ghici că are două secole.
‎Pun pariu că vindeți multe.
‎Nu așa multe, nu acum.
‎Nu mai există mulți colecționari ‎de așa ceva.
‎Nu în ziua de azi.
‎Da, desigur.
‎Vreți să vedeți ‎restul stocului de dinozauri?
‎Nu. Nu sunt colecționar.
‎E în regulă. Luați loc.
‎Vă rog. ‎Vreau doar să vă pun niște întrebări.
‎- O țigară? ‎- Nu.
‎Bine.
‎Nu e sănătos pentru…
‎De ce o faceți?
‎De ce voi, ăștia, tot faceți copii?
‎De ce?
‎Fiindcă nu sunt atât de narcisistă, ‎încât să vreau să trăiesc veșnic.
‎Iar asta e viață?
‎Aici?
‎- Să-l ții așa închis? ‎- E o ea!
‎O cheamă Melanie.
‎Bine.
‎Zâmbești.
‎E drăgălașă.
‎Simți ceva, nu e așa?
‎Ești conștientă că nu poate funcționa, nu?
‎Trăiesc de 218 ani.
‎Am văzut prea multe.
‎Însă ea face totul să fie nou.
‎Iubesc să văd lumea prin ochișorii ei.
‎Sunt atât de strălucitori, de vii!
‎Nu sunt morți…
‎ca ai tăi.
‎Îmi amintesc primii ei pași.
‎Primul ei râs.
‎Îmi amintesc ‎când mi-a spus „mami” prima dată.
‎Îmi amintesc toate aceste momente, ‎fiindcă știu că nu voi avea multe.
‎Vrea pălăria ta.
‎Vrea să ți-o pui pe cap. ‎E un joc pe care-l joacă ea.
‎Nu!
‎Nu, te rog! E doar un copil!
‎Te rog, e doar un copil! Te rog! Nu trage!
‎Ia-mă pe mine! Mor eu în locul ei!
‎Fac eu loc! Fă-o!
‎Ucide-mă pe mine, fac eu loc!
‎Subtitrarea: Lucia Popovici