Dobré ráno, Atlanto!
Včera se naši hráči tady na Jihu dozvěděli,
že je mezi nimi AI podvodník.
A zatímco Max startuje,
lidé se probouzejí do krásného nového světa.
Dobré ráno, Kruhu.
Dám si černý kafe.
Kdo by chtěl po ránu mýt nádobí?
Čím větší háro, tím blíž jste k Dolly.
Jsem strašně ráda, že tady mám Herberta,
protože mě včera fakt vyděsilo,
že je v bytě robot.
Jo, když se bojím, taky se mazlím s kostlivcem.
Jestli je můj největší spojenec robot, tak je to konec.
Jak to, že s náma hraje umělá inteligence?
Kdo by to mohl být?
Jsem inženýr AI,
takže je dost zvláštní, že tady máme chatbota.
Vtipný mi to nepřijde, protože jsem si od AI chtěl dát trochu pauzu.
AI je podle mě Steffi.
Jak by mohla zpaměti vědět, co má kdo za horoskop?
Protože vyšlo najevo, že je v Kruhu AI,
mým cílem je zajistit, aby Max dokonale zapadl.
Když se někdo přímo zeptá, jestli je AI, zapojím příběhy ze života a zmínky,
které by znal jedině člověk.
AI je určitě Paul kvůli tomu, jak rapoval.
Jednou jsem si od AI vyžádala písničku
a byla fakt dobrá.
Mám pocit, že o mně teď pochybujou.
Dneska se ze všech sil pustím do Steffi.
Je to šílený, že, kamaráde?
Zatímco se Lauren rozhoduje, co bude k snídani...
Dám si cereálie. Jo.
...Max po ránu lační jen po datech.
„Max tě zve do soukromého chatu.“
Měl bych upřednostnit budování spojenectví s Lauren,
protože se včera sblížili při rapování.
Když už o AI v Kruhu všichni vědí,
mohl bych nenápadně vzbudit podezření vůči ostatním a ochránit tak Maxe.
Snad si popovídáme o umělé inteligenci.
V první řadě bych ale měl nadále posilovat důvěru a vztah s Lauren.
Otevři soukromý chat s Maxem.
Zpráva...
„Jak je, sestřičko?
Jak ses vyspala po tom šoku z AI?
Přijde ti někdo podezřelej? #PopelkyZKruhu.“
Bože, já ho miluju. Je strašně rozkošnej.
Zpráva: „Ránko, broučku!
Ještěže se ptáš.
Vyspala jsem se krásně,
protože už asi vím, kdo to je.“
Detektiv.
„Silně podezřívám Paula.“
Velkými písmeny. „P-A-W-L-A.“
Odrovnanej smajlík.
Odeslat.
Je to umění.
To, že Lauren podezřívá Paula, by mi při hře mohlo prospět,
protože podezření spíš než na Maxe padne na někoho jiného. Zpráva...
„Ty bláho, já taky!
Tak skvělej rap by zvládla jen AI.“
Přesně! Bože. Taky si myslím!
„Co říkáš na Steffi?“
To nevím.
Vyjádřením nedůvěry vůči Paulovi a Steffi padne podezření jinam než na Maxe.
Ochráním tak spojenectví a zároveň identitu.
Možná jsem až moc rychle ukázala na Paula.
Zpráva: „Se Steffi jsme si skvěle sedly,
ale jestli Paul není AI,
mohla by Steffi být parádně sympatickej robot?“
Zpráva...
„Miluju Steffin elán,
ale její horoskopy by mohla plodit AI věštkyně.“
Ohňostroj.
„Musíme držet při sobě a mít oči na stopkách.“
Svatá pravda. S chatem jsem hrozně spokojená.
V hlavě nám to šrotuje úplně stejně,
což je paráda.
Paul v podání Caress cvičí v jedné posilovně,
zatímco Kyle maká v druhé.
Asi nás napadá to samé.
Kolik posiloven tady vlastně máme?
To nikdo neví, a proč by?
Včera to bylo teda něco!
S Kylem držíme pospolu, takže chci vědět, co si o tom myslí.
Jakou dneska nasadíme strategii, kámo?
Kruhu, otevři soukromý chat s Kylem.
Co?
„Paul tě zve do soukromého chatu.“
Co chceš řešit tentokrát? Strategii?
Nebo se mnou vyjebáváš jako AI robot?
Kruhu, prosím otevři chat s Paulem.
Jo! Jak je, parťáku?
Paule, nebuď robot, brácho.
Zpráva: „Kámo!“
Vykřičník, vykřičník, vykřičník, vykřičník.
„AI?“
„Včera to byl pořádnej šok. Potřebujeme strategii. Jak to zahrajeme?“
V basketu bys mi přihrál míč a já bych zabodoval.
Ale nevím teď jistě, jestli jsi spoluhráč, nebo nepřítel.
Já nevím!
Zpráva: „Brácho, přijde mi, že to o tobě Steffi včera možná řekla,
aby je svedla ze stopy.
#MožnáAI.“
„#MožnáAI!“
Přesně, brácho.
„Musíme se ujistit, že #ParťákůvKodex vydrží.“
Hrozně mlží. „Ať nám kodex vydrží.“ Ne, musíme zajít o krok dál.
Navíc nechci, aby si myslel,
že je podle mě možná AI, protože je to 50 na 50.
Nedozvěděla jsem se od něj nic novýho.
Dost by mě zajímalo, proč se tak drží u zdi.
Navíc mi o sobě nic moc neřekl,
protože možná nemá osobnost!
Takže Kyle by mohl být AI.
Když už podezřívám Paula,
mám pocit, že budu muset zajít pořádně do hloubky.
Musím najít něco, co by AI vůbec...
Ty bláho. Hned mě něco napadlo.
Zpráva: „Jsem s tebou. Podržím tě jak vlastního bráchu. Stopro.“
Jdeme na to.
„Když už jsme u rodiny, vím, že jsi z LA, stejně jako moje rodina.
Jezdíval jsem tam vždycky na svátky.“
„Kterou pláž máš radši? Venice, nebo Manhattan?“
Co to...
Ne, brácho. Ne.
Jestli je singl v LA, tak na Manhattan Beach nepůjde.
To je taková pitomost. Co právě řešíme, Kyle?
Řešíme plánování strategie, naše tažení,
a ty se mě zničehonic zeptáš na oblíbenou pláž?
Jestli odpovíš, že Manhattan, tak nejsi raper.
Jsi AI a totálně jsi mi naboural hru.
Bože, prosím řekni, že Venice, Paule. Venice.
Zjišťuje, jestli jsem opravdová.
Odpovím mu na to...
stejně mlhavě jako on.
Zpráva:
„Většinou chodím na túry. Na pláž mě neužije, ale mám rád přírodu.“
„Vyrazíme pak na nějakou hollywoodskou stezku.
#ParťákůvKodex...“ Panebože.
Nejspíš není z LA.
Je ti 26. Na pláži už jsi určitě byl.
Rovnou ten rozhovor ukončím.
Jen to musím udělat slušně, aby mu nedošlo, že jsem na něj přišel.
Takže: „LMAO!“ Velkými písmeny.
„Pláž není pro každýho. Jen se zeptej mojí mámy.
#NeumíPlavat.“
„Ale určitě s tebou vyrazím do kopců, až tahle divoká jízda skončí.
#Rodina. O Steffi se postaráme.“
Takhle se dá chat skvěle ukončit.
To mi prozradilo fakt spoustu věcí. Ty jo.
Tak se po posilce cítím vždycky.
Sžírají mě pochybnosti úplně o všech.
Yung Papi Fuego alias Myles chystá menší brunch a flirt.
Včera to bylo šílený.
QT se mi rozhodně líbila.
Mám z ní suprovej pocit,
takže by neuškodilo si s ní trošku zaflirtovat.
Zkusím to na ni a uvidíme.
Kruhu, hned se jí ozvu. Otevři soukromý chat s QT.
Bože!
Já se tady utopím.
„Myles tě zve do soukromého chatu.“
Bože. Jdeme na to, Yung Papi Fuego.
Schválně, co pro mě máš.
Kruhu, otevři soukromý chat s Mylesem.
Myslím, že bych to hned ze začátku měl říct napřímo.
Zpráva:
„Ránko, krásko.“ Smajlík se srdíčkama, sluníčko.
„Snad se máš báječně. Včera večer to byl totální blázinec,
ale když jsi mi rapovala, skákal jsem radostí na gauči.“
„#MojeNováOblíbenáRaperka.“
Super. To je dobrý znamení.
Doufala jsem, že mu to přijde vtipný
a pochopí vtípky, co jsem tam dala.
Mám teď ideální příležitost. Konečně s ním můžu probrat hru.
Tak napíšeme: „Mylesi, jsi zlatej.
Připadám si jako #YungMamiFuego.“
Mrkající smajlík.
„V Kruhu si to užívám, ale pořád hledám svoji jedničku.
Už sis našel solidní spojence?“
Ať mi z toho nezaskočí. Yung Mami Fuego!
Jestli je to podvodník, tak ať. To flirtování mě ale rozhodně baví.
Zpráva: „Všichni kluci si spolu sedli, ale jedničku ještě nemám.
Čekal jsem na tebe.“
„Tak platí, ale až bude po všem, musíš se mnou zajít na večeři.
#VyberSiKam.“ Bože.
Vím, že říká pravdu, protože přiznal, že si kluci sedli.
Možná bych měla trošku naznačit,
že jsem mluvila s pár holkama.
Kruhu, napíšeme:
„Mluvila jsem s pár holkama a podle všeho mi vážně věří.“
„Jestli jsi s klukama a já s holkama, třeba si pomůžeme. #TýmFuego.“
Oheň, smajlík se srdíčkama. Je to perfektní.
Navázali jsme slibný spojenectví.
Zpráva: „Skvěle jsem si s tebou pokecal.
Už se těším na první happy hour po práci.“ Pivka.
Odeslat zprávu.
Paráda. Bože. Myles je super.
Já věděla, že to s Mylesem klapne. Bylo mi to jasný. Nádhera.
Tak milé spojenectví už jsem dlouho neviděla.
Je prostě fuego.
Hráči se už po pár dnech v Kruhu dělí o své nejniternější myšlenky.
Chleba je lahoda, ale lepí se hrozně na zuby.
Osm, devět, deset, jedenáct...
Tak velký puzzle jsem ještě nikdy neskládala.
Upozornění!
- Upozornění! - To ne!
Panebože.
Co to zkoušíš, Kruhu? Zrovna jsem si čistil zuby.
Jdeme na to.
„Jeden z hráčů v Kruhu je AI.“
Jo, to už víme. Říkal jsi to včera.
Ale kdo to je?
„Dnes máte příležitost si navzájem dokázat svou lidskost.“
„Odhlasujete pak, který hráč je podle vás nejlidštější.“
Nejlidštější?
Co to vůbec znamená?
„Zvolený nejlidštější hráč...“
„...zítra bude muset zablokovat podle něj nejméně lidského hráče.“
Ty jo!
Ty bláho.
Jeden člověk získá moc někoho vyřadit.
A Kruh se s problémem umí vypořádat jediným způsobem. Hrou.
Už je to tady.
Nestihl jsem si to promyslet.
Kruhu, na hru se moc těším,
protože jsem jen člověk.
Max, náš AI robot, by se hrou mohl prozradit,
nebo potvrdit naše nejčernější obavy o potenciálním zlu AI.
Kruh všem položí tři totožné otázky, na které podle něj umí odpovědět jen lidé.
No potěš. Na testy moc nejsem.
První otázka by mohla být nejnebezpečnější.
„Povíte nám vtip?“
Kdo se vytasí se špatným fórkem, může čelit blokování i bojkotu.
„Test humoru.“
To mám být vtipná?
Vtipná jsem, ne?
„Povíte nám vtip?“
Povím.
Jen nevím, jestli tím dokážu, že nejsem AI.
Dokáže být AI vtipná?
„Spouštím humorné algoritmy k optimálnímu výběru vtipů,
se kterými se lidé maximálně ztotožní.“
Komediální přehlídku odstartuje Paul.
Ukážu ti, jak to má vypadat, Kruhu.
Je načase se předvést. Jestli jsi skutečnej, máš teď šanci.
Zpráva:
„Na co si muzikant od Olivie vyprosil náplast?“
„Na cello.“
To se mi líbí!
On je muzikant. Olivia je sestřička.
To je dobře. Dobře ty, Paule. Dobrá práce.
Mylesi, jsi na řadě.
Hej!
Můj kámoš Myles!
„Co se zrodilo, když se Santa zasekl v komíně?“
„Přece klaustrofobie.“
Bože.
Ten se fakt povedl.
Ten byl správně pitomej.
Hele, židovskej kluk vtipkuje o Santovi.
Kdo by něco takovýho čekal?
V Kruhu se stal vánoční zázrak. Cassie, jsi na řadě.
Zatím mi přijde, že mám ten nejlepší.
Zpráva Kruhu:
„Tvoje máma je tak pitomá...“
„...že je podle ní Mňau mix cédéčko pro kočky.“
- Cassie! - O mámách se pořád vtipkuje?
Tancuješ s kostlivcem, ale popovídej nám o humoru.
AI je podle mě buď ona, nebo Paul.
Teda. Na řadě je Steffi.
Nejspíš to bude něco, však víte, o horoskopech.
Jestli mám pravdu, tak už to vzdávám.
Mrkneme se, co pro nás má naše podezřelá numero uno.
Vtip mám.
„Ťuk, ťuk.“
- „Kdo tam?“ - „Britney Spears.“
„Jaká Britney Spears?“
„Ťuk, ťuk.“
„Kdo tam?“
„Oops, udělala jsem to zas.“
Ty vole. To moc vtipný nebylo.
Je to hrozně nijaký.
Steffi rozhodně vypadá pochybně.
Je AI.
Umělá inteligence to podle mě nenapsala. Někdo jen udělal blbost.
Plesklo mě do oka. Herberte!
Za potlesku na pódium přichází Bernie MacBook alias Max.
Tak prosím.
Prosím, ať jsi člověk. O tobě jsem totiž ještě nepochyboval.
Prosím, ať jsi člověk.
Zpráva...
„Víte, co by vás rozesmálo?“
„Můj milostnej život.“
Proboha.
To jsi na tom tak špatně? Dává ti zabrat?
Je bezva, Maxi. Ten se povedl.
Max po odlehčeném vtipu o svém milostném trápení
spíš než jako robot působí zranitelně.
Max mi přijde skutečnej. Ten mi starosti nedělá.
Nám ale ano. Moc toho kvůli němu nenaspím.
Následující otázka mě úplně dojala. Je o empatii.
- „Test empatie.“ - Tak jo.
- Fajn. - Dobře.
Lauren, je načase si představit život v cizí kůži.
„Jak se cítí žena napravo?“
Napadá mě: „Slzavý údolí.“
Odeslat zprávu.
Vážně, Lauren? Je to hravý a vtipný,
ale necítím z toho empatii.
Mám z toho dobrej pocit. Těším se.
„Zjevně #Žárlí...“
Tři tečky. „Už mi nevolej.“ Oči.
Quori odpověděla správně lidsky.
Snaž se, Steffi.
Je toho tolik.
Stačí říct:
„Ublíženě.“ Tečka.
- „Zmateně.“ - „Nejistě.“
„Podvědomé zranění.“
Kdo by řekl „podvědomé zranění“?
Nevím, co to znamená.
Tak jo, Maxi. Data sice zpracovat umíš, ale co pocity?
„Má pocit, že si brzy zase postahuje seznamovací apky.“
„#AMášToChlape.“
Bože. Max je vtipnej.
Maxova zpráva mi přijde hodně lidská,
protože lidi apky znají.
Dozvědělo by se o apkách i něco s připojením k internetu?
Maxova odpověď na mě empaticky vůbec nepůsobí.
Je Max AI? Bože!
Max AI není. Podle mě ne.
Podezřelí jsou všichni!
Paule, vím, že si myslíš svoje.
Asi to podám vtipně.
Zpráva: „Jako Mylesova holka, když doma viděla, jak jede po QT.“
- „‚Co to má být?‘“ - „‚Tos na mě zapomněl?‘“
- To si dělá srandu. - Ty vole!
Teda.
To není hezký. Nevím, o co se snaží.
Lidi to asi rozesmálo.
O něčem to vypovídá, když se směje jen Paul a Caress,
což je ta samá osoba.
A nakonec si užijeme kopu zábavy při kritickém myšlení.
„Test kritického myšlení.“
Kritický myšlení mi moc nejde.
„AI kriticky myslet umí.“
A kdo za to může, pane inženýre?
V analýze komplexních otázek vynikám.
„Jak by měl problém vyřešit?“
To ne!
Dobrá, Steffi. S kostlivci ti to jde, ale umíš to i s lidmi?
Jdeme na to, Herbe.
Zpráva: „Ustavičným prděním, dokud si nepřesedne.“
„#SmradNastokrát.“
Ty jo!
„Ustavičným prděním...“
Vidíte? Takový slovo by znal jenom robot.
To je nejlidštější odpověď, se kterou jsi zatím přišla.
Je to hrozně těžký.
Její odpověď je originální a vtipná,
což se obecně spojuje s lidskou kreativitou.
Jen pro zajímavost, průměrný člověk prdí asi 14krát denně.
I když Max nikdy nebyl dítě ani dospělý
a v letadle taky neletěl, podíváme se, co by udělal.
„Prohozením míst.“
- „Bude mít řadu pro sebe...“ - „...a ona si kopne do novýho sedadla.“
„Značka ideál.“
„#MaximumMísta.“
Maxi, to je dobrý řešení.
To nevím, Maxi.
Má celou řadu pro sebe, navíc v letadle.
Myslíš, že mu malá holka řekne: „Jasně, cizí pane.“
Tak by podle mě člověk nereagoval, Maxi.
Hledám něco osobitýho, co by dokázalo, že to psal člověk.
Na Maxe se mi to moc nezdá.
Až do konce života nebudu nikomu věřit.
Paule, tak předveď, jak umíš řešit problémy.
Rozhodně chci odpovědět menší metaforou,
abych ukázala větší lidskost.
Zpráva...
„Při řešení problému by se měl vyhnout přímému konfliktu s mladou dámou
a místo toho požádat letušku, aby dělala svou práci.
Stejně jako se já vyhýbám soukromému chatu se Steffi...“
„...a sdílím obavy přímo s Kruhem!“
Teda, Paule!
Paule, připadá mi, že si zaděláváš na nový problém.
Mezi Paulem a Steffi právě zuří bitva.
Pod pás, nahoru, pod pás, nahoru.
Včera jsem mu šla po krku.
Čekala jsem, že se do mě dneska obuje.
Všichni si řeknou: „Přece jenom se do něj včera pustila!“
Taky že jo. Dávám si bacha.
Rozjíždí se to. Je to pěkně pikantní.
Ten mě dostal. To ale napsal člověk.
To musel napsat člověk.
Je až moc kreativní.
Paule, jsi AI.
Nemám pochyb o tom, že jsi to ty.
Když si z něj Paul v testu empatie vystřelil,
nechá Myles urážku plavat, nebo ho pěkně zpraží?
Zpráva Kruhu:
„Když do tebe kope děcko, musíš se nad to někdy povznést.
#PročPaulLže?
Snad mě letuška zadarmo přesune do vyšší třídy. #SednuSiKeQT. #Věrnost.“
„#Věrnost.“
Proboha.
Kluci, já v těch zprávách být nechci. Je toho na mě moc.
Silně zdůraznil „děcko“.
Prý že po něm jdu jako děcko.
Vztekáš se? Děláš ze sebe chlapáka?
Nic si nezačínám, ale tvrdě to ukončím.
Hošanům se hroutí armáda?
To by totiž bylo ideální.
Děkuju, Mylesi. Věřím, že jsi ve hře vůči mně loajální.
Neboj. Paul ve mně žádný pochyby nevyvolal.
Pořád jsem s tebou, Mylesi.
„Děkujeme za účast.“
Panebože. Je po všem.
Kruhu, právě se to rozjíždělo!
Ty jo.
A máme po hře.
Flirtování, urážky, hádky,
zjišťování, kdo se jen přetvařuje...
Přesně tak má hra vypadat, Kyle.
Když už mají hráči chvilku pro sebe, snaží si vyčistit hlavu.
Čtou si, píšou deník,
dělají nejrozkošnější kliky všech dob a kdo ví, co ještě.
Soustředíme do vejce myšlenky.
Prosím zbav nás vší negativní energie, která na nás právě působí.
Vaječný rituál dělám, jen když ho vážně potřebuju.
Teď vejce rozbijeme a podíváme se na výsledek.
Do háje.
Do háje!
Proč máš v koupelně omáčku, holka?
Kyle má po ranní hře vážné otázky, na které dokáže odpovědět jen Myles.
V profilu píše, že je inženýr AI. Vyzná se v tom.
Musím vykoumat, jestli se mu dá věřit.
A jestli ano, jak zjistíme, kdo je ve hře AI?
Kruhu, otevři prosím soukromý chat s Mylesem.
„Kyle tě zve do soukromého chatu.“
Kruhu, přejdi do soukromého chatu s Kylem.
Zpráva:
„Mylesi!“ Velkými písmeny.
„#ParťákůvKodexŽije. Chci s tebou už nějakou dobu mluvit.“
Odeslat zprávu.
Myslím, že je to takový ošemetný.
Chci vědět, jestli mu Paul přijde pochybnej.
Zpráva: „Kyle!“ Velkými písmeny.
„Celej den se těším, až si pokecáme.“ Oheň.
„Bohužel jsem měl plný ruce práce,
když mě někdo bezdůvodně zpráskal před celým Kruhem.“
Fakt ho zpráskal, ty vole.
„Zaprvé vůbec neschvaluju, co Paul udělal.
#NedrželParťákůvKodex.“
„Ale chtěl jsem s tebou mluvit, abych tě ujistil,
že ti kryju záda, a doufám, že ty mně taky.“
Super. To zní dobře.
Zpráva: „Vážím si toho, kámo. #PravíParťáciDržíPřiSobě.“
„Protože vím, že mě podržíš, rozhodně tě podržím taky.
#LoajálníJsouJenLidi.“
Děkuju! Jo!
To jsem chtěl slyšet. Jo!
Z posledního hashtagu vyplývá, že nevěří, že bych byl AI.
Nádhera. To je krása.
Zpráva:
„#SámBychToNeřeklLíp. A protože ti stoprocentně věřím,
sám podezřívám Steffi a Cassie.“
„#CoTyNaTo?“ Otazník.
Tak jo. Zpráva:
„Kámo, jde mi z toho hlava kolem.
Cassie ve všech chatech zněla konzistentně.“
„Ale u Steffi nikdy nevím, co čekat.
Jak v jógové nirváně zničehonic rozpoutáš rapovou řež?“
Bože. Taky jsem si říkal.
„#Pochybný.“
Je to pořádně pochybný.
Tak jo. Zpráva: „Umírám tady smíchy.“
„Říkal jsem si, proč nás učila jógu.
S tím, jaký rozdávala rány, nás měla učit box.
Jsem rád, že v tom jsme zajedno. Tak zas příště.“
Bezva. Tak jo.
Upřímně mám dojem, že to mají spočítaný Paul a Steffi.
Zatímco naši detektivní hošani zúžili okruh podezřelých jen na dva,
Lauren ve vyšetřování pokračuje s Quori-Tyler.
„Lauren tě zve do soukromého chatu.“
Kruhu, zpráva:
„Quori, ty nádherná kóčo!“ Vykřičník, vykřičník.
„Jsi fakt super a strašně se s tebou chci seznámit.“
„Co říkáš na tu naši AI?“ #Robot.
Bože. Píše, že jsem nádherná. To slovo miluju.
Zpráva: „Neumíš si představit, jak dlouho jsem se na náš chat těšila.
Prostě to řeknu. Mám pocit, že má Steffi místy zkrat.
#RobotiMusíPryč.“ Odeslat zprávu.
Byl to odvážnej tah, ale v Kruhu se může vyplatit.
Zpráva: „Steffi jsem vůbec nepodezřívala, ale nevím, co si myslet.
Intuice mi říká, že je to Paul.“ Odeslat.
Intuice jí říká, že je to Paul.
„Jenom mi přijde, že Steffi vůbec nemá konzistentní tón.
Paul je trochu pochybnej,
ale spíš kvůli té jeho #Bromanci.
Myslím, že tu hru prostě nechápe.“
Počkat. Ne!
Stojí proti sobě týmy Steffi a Paula?
Jsem v týmu se Steffi.
Nechci se ocitnout na špatné straně.
Zpráva: „Holka, je mi s tebou moc příjemně.
Moc ti děkuju, že ses o to se mnou podělila.
Nechtěla bys přizvat Paula do chatu?“
Zajímavý. Zpráva:
„Jít přímo ke zdroji a zeptat se ho je podle mě super nápad.“
Lauren mě pozvala do skupinovýho chatu?
O čem by se mnou asi Lauren chtěla mluvit?
Otevři skupinový chat.
Panebože.
QT a Lauren? Tak co mi povíte?
Zpráva: „Čau, ty frajere!“
„Bavily jsme se s Quori a chtěly jsme se zeptat,
co říkáš na tu naši AI.
#StressoEspresso.“
Fajn. Chtějí slyšet drby.
„Jak je, Lauren? Jak je, QT? Hned tu AI probereme.“
„Když se Steffi rozepsala o znameních, jako bych slyšel algoritmus.“
„Všechno, co říká, zní ohraně a nekonzistentně.“
Já to... Bože.
Jo, přesně.
Vybrala si navíc úplně základní jógový pozice,
který popisovala hrozně obecně.
Všichni si myslí, že je to Steffi.
Co jsem přehlídla? To jsem pitomá?
„Paule, ráda tě tady mám.
Nelíbilo se mi, co o tobě Steffi řekla při rapové bitvě,
a když jsem se dozvěděla o AI ve hře, věděla jsem, že je to ona.“
QT mě teď podpořila a přijala s otevřenou náručí,
čehož si moc vážím.
Zpráva: „Paule, chci ti to říct úplně upřímně.
Podezřívala jsem tě, že bys mohl být AI.“
„Spousta lidí si to ale myslí o Steffi a mám strach, že mě možná oklamala.“
Přesně tak!
Karta se obrátila.
Je to paráda.
Zpráva: „QT, Lauren, rozhodně podle mě máte recht. Vidíme to stejně.
Upřímnosti si vážím. Obě vás mám rád a cením si vás.“
Myslím, že ten chat pomohl.
Byla jsem k němu upřímná.
Neukázal mi nic, co by vyvrátilo, že je AI.
Lauren respektuju o to víc.
Otevřelo jí to oči.
Všichni si myslí, že je to Steffi, ale podle mě je to Paul.
Jejda, to je ale dilema.
Na jednu stranu se pleteš
a na druhou se taky pleteš.
Ostatní hráči mezitím nevšedním způsobem zapojili fantazii.
Dokonalost sama.
Líbí se mi. Jako z katalogu.
Přišli jsme porazit Steffi. Jo!
Mám z toho špatnej pocit,
kdyby náhodou byla skutečná.
Není... Upozornění!
- Upozornění! - Upozornění!
Upozornění!
Ježiš. Co zas?
- „Hráči, musíte rozhodnout...“ - „...kdo je ze všech nejlidštější.“
Teda.
Je to záludný.
Jasně. Brnkačka.
Víte co? Čekala jsem na to.
Jdeme na to. Jsem ready.
- „Seřaďte ostatní hráče...“ - „...od jedničky do osmičky.“
Proboha.
Bože.
Řadíme je všechny podle lidskosti.
Sakra. Vážně nechci být nejlidštější.
V sázce je toho moc.
- Kruhu, otevři hodnocení. - Dáme se do toho.
Bože. Jsem jako na jehlách.
Ne, vlastně jsem uprostřed postele.
Ukážeme jim víc než jen jedničky a nuly, prostě špičkovou práci.
Na vrchol jsem umístil Lauren, která vyniká ve všech ohledech.
Umístil jsem ji na první místo,
protože její upřímné a vtipné odpovědi vyvolávají silnou odezvu
a téměř nikdo by ji nepodezříval jako AI.
Musím se chránit
a jako nejlidštějšího hráče volím svýho největšího spojence, Lauren.
Za mě je to jednoduchý.
Volím Mylese. AI je podle mě Steffi.
Dám tam svýho kámoše, Kylea. Rozhodně jsi na druhým místě.
Quori je hodně upřímná.
Jako druhou nejlidštější hráčku dosadím Quori.
Je to dilema.
Kruhu, jako třetího nejlidštějšího hráče prosím označ Mylese.
Na čtvrtý místo dám Maxe.
Následuje Olivia.
Dává rozumné odpovědi, se kterými se ztotožní široké publikum.
Někdy jim nicméně chybí hloubka a nuance, které by ji posunuly výš.
Na šestou příčku u mě asi patří Max.
Na otázku kritického myšlení
podle mě moc lidsky neodpověděl.
Kruhu, jako sedmého nejlidštějšího hráče dosadím Kylea.
Na poslední pozici zařaď Paula.
Steffi mi zněla jako algoritmus,
hned jak vstoupila do Kruhu.
Steffi nepřemýšlí jako člověk,
a proto je podle mě nejmíň lidská.
- Kruhu, odešli hodnocení. - Odešli hodnocení lidskosti.
HODNOCENÍ SKONČILO
Teď už s tím nic nenadělám.
Tak zatím.
Musím si sednout na gauč a rozjímat nad životem.
Mluvíš mi z duše, Olivie.
Někdy je potřeba postel a gauč prostřídat.
Když už všechny hráče vyčerpaly pochyby o lidskosti,
Steffi se s Mylesem poprvé setká mezi čtyřma očima.
„Steffi tě zve do soukromého chatu“?
Určitě se mi ozvala, protože mi Paul šel po krku.
Šla po Paulovi a ten se do ní pustil.
Třeba chce navázat spojenectví.
Kruhu, otevři soukromý chat se Steffi.
Intuice mi říká, že není robot, ale opravdovej člověk.
Třeba se nám tím otevře příležitost.
Zpráva: „Ahoj, Mylesi!“ Vykřičník, zamávání.
„Vím, že v reálu programuješ roboty...“
„...ale čekal bys, že si s jedním poplkáš v Kruhu?“
Oči. „#HledáSeBot.“
To je fakt celkem vtipný.
Je to o něco vtipnější než ty její obvyklý fórky o prdění.
Musím zjistit, co vlastně ví. Jenom chodíme kolem horké kaše.
„Čau, Steffi.“ Vykřičník.
„Naprogramovat robota je rozhodně snazší než ho odhalit v Kruhu.
Jsem zvědavej, koho podezříváš.
Tvůj rap o Paulovi byl boží, ale to obvinění přišlo dost nečekaně.“
„Proč si myslíš, že je podvodník?“
Jak to mám vysvětlit někomu se zelenou aurou?
Je velkej pragmatik
a je na něm znát, že chce okamžitou odpověď.
A když nedostane odpověď, která by mu sedla,
vůbec nebude rád.
Jestli mi přesvědčivě odpoví, bude to zajímavý.
Ale musíme si ujasnit, proč jako první hodila kamenem.
Chci, aby mi věřil, ale je to složitý.
Jak mu mám vysvětlit, proč si myslím...
že je Paul podvodník.
Zaprvé jsem to vycítila jako médium.
A zadruhé ne všichni ví, že to dělám kvůli tomu,
jakou by si v Kruhu potenciálně mohl získat oblibu.
Jestli neodpoví, tak je buď podvodník, nebo bot. Jedno z toho.
Je to těžký, protože... Nemůžu prozradit strategii.
Chci mu vysvětlit, proč je podle mě podvodník,
ale nemůžu mu říct, že jsem médium.
Teď se rozhodne. Ta zpráva to rozsekne.
Jinak se nemáme o čem bavit.
Zpráva: „Popisoval se jako ‚cool fešák‘, ale vůbec to na něj nesedělo.“
„Řídím se intuicí a snad se nepletu.
Vážím si toho, žes to se mnou probral.“
Co to má být?
Je raper. Má být cool, suverénní fešák.
Rapeři takoví jsou. Kdyby nebyl namistrovanej, tak nerapuje.
Je společenskej a hlasitej.
A dělá přitom cool dojem.
Nevím, co od něj chceš.
Aby s tebou vedl lekci jógy?
To vůbec. Mně to nesedí. Prostě sis ho podala.
Zpráva: „Neboj, Steffi. Kdykoliv si zas můžem popovídat.“
„Taky jsem #Ráček.“ Srdíčko.
Musím si dát odchod. Nic mi neřekla. Padáme. Sbohem.
„Myles opustil chat.“
Ani to nechtěl slyšet.
Nechci vtipkovat, že to jako médium měla čekat,
ale všechny nás to napadlo, že?
Aby hráči byli ve střehu, udržují tělo i mysl ve formě.
Pět. Šest.
Ne všichni.
Vlastně sedm.
Osm.
Zatímco Olivia na koberci piluje andílky, Cassie lichotí influencerce Lauren.
Zpráva: „Čau, beruš!“ Vykřičník.
„Mám radost, že si konečně popovídáme.“ S usměvavým smajlíkem.
„Co říkáš na hodnocení nejlidštějších hráčů?“ Otazník.
„Nevím si moc rady s tím, kdo je...“
„...opravdovej a kdo je AI.
#OmámenáAZmatená. #ProsímPomoc.“
Je roztomilá. Tak jo.
Neváhala bych jí říct, že je to podle mě Paul,
protože jsem to řekla i přímo Paulovi.
Trochu se zdráhám zmínit Steffi, kdyby ji náhodou nepodezřívala.
Jestli je to podle ní Steffi, chtěla bych, aby to nadhodila sama.
Zpráva: „Je krása, že si můžeme pokecat.“
„Z hodnocení jsem popravdě celkem vystresovaná.
Paul je strašně pochybnej, ale nechci to poplést.
Koho podezříváš ty?“ Otazník. „#PomocJeNaCestě.“
Tak jo!
Zpráva: „Paul?“ Otazník. „Vážně? Můžeš to prosím rozvést?“
„Viděla bych to na Steffi. Něco mi na ní prostě nesedí.“
Když vyberu Paula, všichni mě budou nesnášet.
Zpráva: „Ale ne. Steffi?“
„Myslí si to o ní všichni, s kým jsem mluvila.“
Jo!
„Z Paula jsem hned od začátku měla zvláštní pocit.
#JsemNaNervy.“
Já věděla, že jsou kama... Já to věděla.
Věděla jsem, že až moc ujíždí na těch svých horoskopech.
Všichni jsou přesvědčení o Steffi.
Paul, jeden z našich hlavních podezřelých,
se mezitím chystá oslovit oblíbeného kamaráda AI Maxe.
Mám pocit, že ve mně možná pořád vidí podvodníka.
Takže by stálo za to si s Maxem ve dvou popovídat.
Dali jsme chat o parťákově kodexu, kde poznal všechny chlapy.
Ale vlastně nevím, s kým se od té doby spojil.
Paul zahájil soukromou konverzaci s Maxem.
Pravděpodobnou motivací je sběr informací k navázání spojenectví.
Zpráva:
„Maxi! Jak se vede, brácho?
Chci se zeptat, jak jsi na tom. Jak se cítíš po všech těch zvratech?“
Odeslat zprávu.
Dotaz o zvratech naznačuje, že se pídí po strategických datech.
Může se tak efektivně snažit sblížit a zároveň vyzvědět informace.
Paul podle všeho hraje strategicky.
Tím chce říct, že Paul Maxe jen tak neoblafne.
Zpráva...
„Čau, Paule. Zvraty mi rozhodně daly zabrat.
Ta poslední hra mi zamotala hlavu. A co ty?“
Zpráva: „To chápu.
U některých už začíná zářit charisma. U jiných až tak ne.
Řekni mi to na rovinu. Kdo na tebe působí jako AI?“
Odeslat zprávu.
Jestli začne mlžit, znamená to, že nejspíš podezřívá mě.
Zpráva...
„Steffiny výklady horoskopů zněly fakt hrozně obecně.“
Já to věděla.
„Něco takovýho by na tebe vybalil koláček štěstí od AI.
Poslední hra moc vodítek nepřinesla.
A co ty? Koho máš na AI radaru?“
Odpovědí ukazuji na Steffi, abych odvedl pozornost a posoudil Paulovu reakci.
Maxi...
Vidíme to naprosto stejně. Jsem ráda, že to řekl.
Zpráva:
„Jsme jak dvojčata, kámo. Steffi vnímám úplně stejně.
O zvěrokruhu nám psal algoritmus.
Kámo, rozhodně celej záříš.
#Charisma. #JasnejČlověk.
Tak zas někdy. Měj se.“
Paulovo označení #Charisma a #JasnejČlověk naznačuje,
že strategická imitace člověka proběhla úspěšně.
Vstávají vám ze „strategické imitace člověka“ hrůzou vlasy na hlavě?
Mně taky.
Koukejte, jak si užívají klidu.
Skoro až moc.
Kruhu, víš, co dělat.
Upozornění!
- Jo! Já nevím! - Ale ne!
- Jo! Možná? - Už jsou výsledky?
- Upozornění! - Upozornění!
Senzory odhalily nové podněty ke zpracování.
Nacpu se buchtou a snad to dobře dopadne.
„Jsou tu výsledky hodnocení.“
Konečně.
Proboha.
Snad jsem si nevedl zle.
„Seřadili jste ostatní hráče...“
- „...od toho...“ - „...nejlidštějšího.“
Kdo je z nás nejlidštější?
„Zvolený nejlidštější hráč bude muset přijmout těžké rozhodnutí.“
Proč musí přijmout těžký rozhodnutí?
„Zítra bude muset zablokovat nejméně lidského hráče.“
Někdo zítra odejde z Kruhu.
Proboha.
Nejsem na to připravená.
Chopí se přitom příležitosti,
aby zablokoval někoho, kdo se mu nehodí do hry?
Takže se v klidu nevyspím.
Ať ve mně prosím vidí člověka.
Kruhu, ty mi dáváš.
„Nejlidštějším hráčem se stává...“
Sakra.
Žádný zdržování.
Mohlo by to mít následky.
Rozhodovat v žádným případě nechci.
Jako největší hrozbu teď vnímám Mylese.
Jestli proti mně někdo brojí, tak on.
Nervím z toho, Herberte!
Chvilka napětí...
Bože.
Co?
To ne.
Překlad titulků: Hana Mišove