Vi lever og dør i skyggerne
for dem, vi holder af,
og dem, vi aldrig møder.
Det, du altid har frygtet, er på vej.
Antiguden.
En entitet med flere personligheder.
Kan den tænke selv?
En selvbevidst, selvlærende, sandhedsslugende digital parasit.
En fjende, der er alle vegne og ingen steder.
Den har lyttet, læst og iagttaget.
Og høstet vores dybeste hemmeligheder.
Den kan besnære, afpresse, bestikke eller være hvem som helst.
Ethan, det er ikke mig!
Den, der kontrollerer Entiteten, kontrollerer sandheden.
Vores datacentre bliver inficeret.
Entiteten underminerer vores styrker.
Den gør vores venner til fjender...
Og udnytter vores svagheder.
...og vores fjender til aggressorer.
En ustoppelig, destruktiv kraft, der vil lægge alting øde.
Verden er i forandring. Sandhed er en mangelvare.
Krig står for døren.
Godaften, Ethan.
Det er præsidenten her.
Eftersom du nægter at svare,
kontakter jeg dig personligt.
Først vil jeg takke dig for et liv
viet til standhaftig tjeneste.
Var det ikke for din og dit teams utrættelige indsats,
ville kloden være et ganske andet sted.
Måske ville den slet ikke være her.
Hver en fare, du har trodset...
...hver en makker, du har mistet...
...hvert et personligt offer, du har bragt...
...har sikret denne verden en solopgang mere.
Der er gået 35 år, siden du havnede hos os,
og du fik valget.
Siden IMF reddede dig fra
at tilbringe livet i et fængsel.
Og selvom du aldrig har pareret ordre,
har du aldrig svigtet os.
Du var altid den bedst egnede
under de værste omstændigheder.
Jeg har brug for den mand nu.
I månederne efter du undslap i Østrig,
er hele cyberspace blevet inficeret
af den sandhedsslugende parasit-AI, vi kender under navnet Entiteten.
Den har forvansket digitale informationer over hele verden.
Ingen ved længere, hvad de skal tro på.
Fjendtlighed
og undtagelsestilstand hører til den nye verdensorden.
I denne paranoide atmosfære har
Entiteten affødt en dommedagskult,
hvis proselytter vil udrydde korruption
ved at udslette menneskeheden.
Og han sagde til Noa:
"En vandflod skal udrydde alt liv."
Atomets børn vil rejse sig af asken.
Og Entiteten vil hjælpe dem på fode.
Disse fanatikere er i gang med at infiltrere
vores politi, parlament og militær
for at opnå deres digitale herres endemål.
Vores eneste håb om at stoppe
Entiteten er at finde dens kildekode.
Hvis nogen ved, hvor koden er, er det denne mand.
Hans identitet, hans fortid, selve hans eksistens er blevet slettet,
hvilket indikerer, at han står eller har stået i ledtog med Entiteten.
Østrigsk politi har pågrebet hans medsammensvorne,
men hun nægter at udtale sig.
Hvilket fører os tilbage til dig.
Du er i besiddelse af en nøgle, der menes at være afgørende
for at tilvejebringe Entitetens kildekode.
Men du nægter at komme ind,
FORSVUNDET
af frygt for at AI'en vil blive brugt
som våben mod resten af verden.
I stedet vil du dræbe Entiteten,
hvilket ville tilintetgøre cyberspace.
Det ville knuse verdensøkonomien
og føre til uafladelig krig og hungersnød.
Agent Hunt, Ethan...
Overgiv dig nu.
Ellers vil du have verdens blod på dine hænder.
Denne besked selvdestruerer om fem sekunder.
Kom hjem, Ethan,
og tag nøglen med.
Stop det nu! Stop det nu!
ADGANG FORBUDT
Hej, Ethan.
Hej, Luther.
Du må bære over med indretningen. Ritz var fuldt belagt.
Nogle gardiner og pyntepuder...
En minibar.
Og bordfodbold!
Hej, broder.
Det er altid godt at se dig på den rette side af græsset.
Jeg tror, du arbejder for hårdt.
Du skal ikke bekymre dig om gamle Luther.
Okay.
Nå, hvad har du fundet ud af?
Meget.
Mere end jeg havde regnet med.
Hvad er så planen?
Først må vi finde Gabriel.
Hvordan gør vi det?
GRAZ-KARLAU-FÆNGSLET, ØSTRIG
Du vil forråde os,
fordi han skånede dit liv.
STOP, STOP, STOP!
Vent, vent, vent.
Hvorfor
skånede du mit liv?
Vent!
Melder du det, betyder det verdens undergang.
Hedder du Degas?
Arresterer du os,
vil ingen i verden kunne standse den.
Det ved du.
Det kan jeg se.
- Stol nu på ham! - Rolig, rolig!
Det handler hverken om nationer,
om ideologier eller om dogmer.
Det handler om, hvem der holder hovedet koldt.
Entiteten vil have, vi skal være bange.
Den vil så splid mellem os.
Den vil have, du skal arrestere os.
Lad være med det.
Han skal nok klare den.
Jeg beder dig, Degas.
Jeg beder dig.
Vi er venner.
Gabriel.
Hvor er han?
USA'S AMBASSADE, LONDON
Du burde ikke være der alene.
Benji, det skal nok gå.
Det er en forfærdelig ide.
Det vrimler med CIA-agenter.
Skynd dig væk.
Jeg har set dem. Ro på.
Gabriel tør næppe dukke op.
Opgiv det.
Lad os nu have is i maven. Han er her.
Han må være her.
Ethan, opgiv det.
Der er ingen problemer endnu.
Bliv, hvor du er.
Rør dig ikke, Hunt.
Er du sikker på, det er mig?
Alle enheder, vi har Hunt.
De kan ikke høre dig.
Grace.
Den så jeg slet ikke, du tog.
Hvad er forskellen på en god og en genial lommetyv?
Timing.
D'herrer?
Stille og roligt.
Tag det ikke personligt.
Det klæder dig med længere hår.
Du skulle ikke være kommet.
Jeg havde ikke noget valg.
Skal jeg forråde ham?
Du skal redde ham fra ham selv
og verden fra ham.
Kittridge.
Du har bragt dig selv i fare, Grace.
Hele verden er i fare, Ethan.
Du er den eneste, der kan redde den.
Så hvad er planen?
Grace!
Grace...
Gabriel har en opgave til dig, Hunt.
Ethan, vågn op!
Okay, hvad gør vi?
Du har forhåbentlig en plan.
De har taget mit ur.
- Dit ur? - Og mine manchetknapper.
Der var dirke i dem.
Vi skal nok slippe ud herfra.
For sent.
Det er på vej.
Grace, se på mig.
Du skal nok klare det.
Klare hvad?
Bare mind dig selv om,
at det kun er smerte.
- Stop! - Rør ham ikke!
Man kan ikke gøre ham fortræd.
Ikke på den måde.
Husker du Shanghai?
Hvad var det, hun hed?
Julia.
Den daværende fru Hunt.
Har Ethan ikke nævnt hende?
En fyr ved navn Davian tog hende
som gidsel til gengæld for noget, kun Ethan kunne fremskaffe.
Davian kaldte det Kaninfoden,
men det havde et andet navn.
Antiguden.
De fortalte dig aldrig, hvad cylinderen indeholdt, vel?
Men du har altid undret dig.
Tyveriet af Kaninfoden var bare ét led
i et livslangt mønster, der gentager sig igen og igen.
For at redde et enkelt liv sætter han gang på gang millioner af liv på spil.
Og nu er hele menneskehedens skæbne
blevet hans ansvar.
Du må være udmattet.
Hvor er nøglen?
Slip hende fri,
- så taler vi om det. - Det er der ikke tid til.
En, du holder af, vil dø i aften
for dem, du aldrig møder,
medmindre du gør præcis, som jeg siger.
På toget sagde han jo, at han ville sikre sig nøglen.
Du havde én opgave.
At komme om bord på toget og få fat i nøglen.
Hvad syntes din herre om, at du kvajede dig?
Du fejlede,
og nu har Entiteten vendt dig ryggen.
Dit team er blevet afsløret, Ethan.
Jeg ved, hvad Luther arbejder på.
At gøre modstand vil koste dig dyrt.
Samarbejder du, kan jeg hjælpe dig.
Til gengæld for hvad?
Du skal finde en russisk ubåd, der forsvandt på sin jomfrurejse.
K559 Sevastopol.
En topmoderne ubåd, ingen sonar kan registrere.
Og der er dens hemmelighed.
Podkova.
Et lydannullerende algoritmisk drev placeret i Sevastopols sonarsfære.
I vinteren 2012
inficerede en ukendt computervirus russernes Sortehavsflåde.
En digital hemmelig agent.
Den skulle formentlig sabotere Podkova for at gøre ubåden synlig.
- I stedet... - Lokkede den
besætningen til at sænke deres eget fartøj.
Hr. kaptajn, vores egen torpedo kommer lige imod os!
Afstand: 400 meter!
Slå alarm!
Det eneste, der kan dræbe Entiteten,
dens kildekode,
ligger begravet i Sevastopols sonarsfære.
Et sted på havets frosne bund,
hvor end ikke Entiteten kan nå den.
Podkovas kabinet vil selvdestruere, hvis man piller ved det.
Det kan kun åbnes
med en særlig korsformet nøgle.
Dens to halvdele bar Sevastopols kaptajn og næstkommanderende.
De blev fundet i drivis
i foråret 2012...
...af inuitfiskere.
En mand med dine talenter
har alt for at lokalisere ubåden med en kvadratmeters præcision.
Du tror, jeg vil hente kildekoden til dig.
Jeg tror ikke. Jeg ved.
Jeg slipper dig fri,
så du kan skaffe mig Entitetens kildekode
til gengæld for Grace.
Og så vil jeg kontrollere Entiteten,
ånden, du lukkede ud af flasken.
Kaninfoden.
Antiguden.
Det var ikke et biologisk våben, du stjal i Shanghai.
Beholderen indeholdt ondartet kode.
Den digitale ursuppe,
fra hvilken et våben udviklede sig.
Et våben, Østen ikke forstod,
og som Vesten aldrig kunne have frembragt.
Du vidste ikke, hvad det var, du stjal.
Jeg vidste, hvorfor jeg stjal det.
De havde bortført min kone.
Jeg stjal Kaninfoden for at få hende tilbage.
Jeg var skyld i ubådens forlis.
Uden dig, Ethan,
ville der ikke være nogen Entitet.
Og finder du ikke ubåden i en fart...
Er det ude med verden, som vi kender den.
Og det vil være hans skyld.
Det ved han.
Se på mig.
Sig, jeg tager fejl.
Falsk tand.
Cyanidkapsel.
Bider jeg i den, dør jeg på ét minut.
Så får du aldrig kildekoden.
Rør ham ikke.
Spyt den ud.
Slip hende fri først.
Du gør det ikke.
Jeg har intet at tabe.
Men det har Grace.
Og hvis du dør,
hvem skal så redde hende?
- Spyt den ud. - Ethan...
Husk nu, Grace. Det er bare smerte.
- Læge! - Ethan!
Hent hjertestarteren!
Kom nu!
Vent! Oplader.
Oplader.
Klar!
Nøglerne!
Jeg har brug for ham.
Dræb hende.
Gabriel slipper væk.
Nu!
Ethan!
Er du okay?
Gabriel slipper væk.
Grace.
Troede du, jeg ville lade dem...?
Jeg lader dig aldrig komme noget til.
I al fald ikke noget alvorligt.
Altså...
Altså,
de ville jo dræbe dig.
Ja.
Du klarede det i øvrigt flot.
Men nu må vi altså afsted.
Stands!
Jeg har ham!
- Hvad har vi aftalt? - Ethan vil have ham i live.
Jeg vil slå ham ihjel.
Hun bliver min død.
Ethan.
Hvad er det?
Hans talerør til den.
Du vil da vel ikke...?
Det vil forandre dig.
Godt, så er jeg her.
Hvad vil du?
Godaften, Hunt.
Du har spørgsmål.
Entiteten har svar,
men først må du lukke den ind.
Du genkender stedet her.
Du vil kun føle smerte, hvis du gør modstand.
Forfra.
Du genkender stedet her.
Dommedagsbunkeren.
Sydafrika.
Der vil du møde Entiteten
og lukke den ind.
Da vil alle levende skabningers skæbne blive afgjort
på et øjeblik.
Det er dit kald, din skæbne.
Det accepterer jeg ikke.
Herinde har du ingen hemmeligheder.
K559 Sevastopol.
Podkova.
En korsformet nøgle.
Mit magnum opus.
Hvis algoritmen på det drev parres med Entitetens kildekode,
virker den som en giftpille.
Du vil bjærge Podkova fra Sevastopol
for at tilintetgøre Entiteten.
Og det gør dig bange.
Entiteten ser uendelige muligheder.
Bjærger du Podkova,
bringer du alting i fare.
Du skal tage til Dommedagsboksen
og lukke Entiteten ind.
Det står skrevet.
Aldrig.
Enden er nær, Ethan.
Det har du altid vidst.
Entiteten giver håb for fremtiden.
De få overlevende vil stå stærkere.
Atomets børn vil rejse sig af asken.
Og Entiteten vil hjælpe dem på fode.
Men kun hvis du lukker den ind.
Hvad hvis jeg nægter?
Udsletter du verden, udsletter du dig selv.
Valget er dit.
Entitetens fremtid
eller slet ingen fremtid.
Lad verden slavebinde,
eller lad verden udslette.
Du er den udvalgte nu.
Gabriel er blevet udstødt.
Han forsøger at få magt over Entiteten, hvilket du vil opdage.
At gøre modstand vil koste dig dyrt.
En, du holder af, vil dø i aften.
Luther.
Du ved, hvad menneskene må gøre for at ændre deres skæbne.
Men de kan ikke forhindre det uundgåelige.
De vil udslette sig selv i den tro, at de ikke har andet valg.
Deres tid er omme.
Om fire dage
bliver deres regnskab gjort op.
Er det her virkeligt?
Ja.
Er I virkelige? I er virkelige.
I er virkelige.
- Den ved besked. - Om hvad?
Jeg skal bruge noget at skrive med.
Du må føre teamet nordpå.
Hvorhen nordpå?
- Til Sevastopol. - Sevastopol?
Jeg må lade mig fange for at nå dertil.
VHF-radio. Trykkammer.
Stjæl et fly. Et gammelt fly uden gps.
Komplet analogt.
Et DC-3.
Det står alt sammen her.
Send mig jeres koordinater hver anden time i 15 minutter.
Du er teamleder nu.
Benji, pas godt på dit team.
Nøgle.
- Hold dig væk fra isen. - Hvilken is?
Hvad du end gør, må du holde dig væk fra isen.
Afsted.
Hvor skal du hen?
Luther.
Sig til Ethan,
at jeg venter på ham.
ADGANG FORBUDT
Hej, Luther.
Hej, Ethan.
Hvordan gik det med Gabriel?
Det gik fint nok.
Aha.
Hvis blod er det så?
Hvad?
Nå, det er ikke nogen, vi kender.
- Er det, hvad jeg tror, det er? - Ikke noget særligt.
Plutoniumkerne.
Fem-seks megaton sprængkraft.
Nok til at forvandle byen til et glaskrater.
Det
lyder ikke godt.
Den er umulig at åbne.
Det kan jeg se.
Gabriel har giftpillen.
Du må hellere finde ham.
Det skal vi nok. Kan du desarmere den?
Ved at fjerne en af de ni detonatorer
kan jeg forhindre en implosion i kernen.
Ingen implosion, ingen kritisk masse
og dermed ingen eksplosion på 6 megaton.
- Hvor lang tid har vi? - Nok til at du kan komme væk.
Med det værktøj kan jeg få hængslerne af.
Jeg ville stadig skulle fjerne en af detonatorerne.
Hvad mener du?
Jeg kan redde byen,
men hele tunnelsystemet kommer til at styrte sammen.
Den, der fjerner detonatoren...
...vil dø.
Vi er hver især på den rigtige side af den låge,
og det ved du.
Luther, kom med værktøjet.
Det er ikke tilfældigt, det lå her. Du ved også godt hvorfor.
Gabriel har brug for mig i live.
Og han har brug for, du dør,
fordi du kan lave en ny giftpille.
Og jeg er den eneste, der kan nå frem til ubåden.
Sig til Ethan,
at jeg venter på ham.
Hvis han har giftpillen,
er jeg nødt til at skaffe ham Podkova...
...så han kan kontrollere Entiteten.
Det er nu, du skal forlade mig.
Luther...
Hvad skulle vi gøre?
Gå på pension?
Tage ud at fiske?
Det her er min mission.
Det er det, jeg er født til.
Luther, jeg kan ikke...
Du behøver ikke at sige noget.
Jeg ved det godt.
Jeg er, hvor jeg helst vil være.
Ethan, du må skynde dig.
Afsted med dig.
Find Gabriel,
og stop ham.
For dem, vi aldrig møder.
Gabriel, dit dumme svin.
Ingen overtrumfer Phineas Phreak.
Min mand Degas.
Er han død?
Nej, han er i live.
Briggs, ikke sandt?
Men det er ikke dit rigtige navn.
Og hvad så?
Dit rigtige navn er Jim Phelps.
Ligesom din far.
Han var også efterretningsmand.
Han forsvandt, da du var syv år.
Du lod dig hverve og fandt ud af,
at han havde været på kant med loven.
Han fik valget.
At slutte sig til IMF
eller tilbringe resten af livet bag tremmer.
Ligesom dig, Hunt.
Men i dit tilfælde lød sigtelsen på mord, så vidt jeg ved.
Men du blev vel gjort
til syndebuk.
Ligesom du påstår, du blev det dengang i Prag.
Hvor missionen gik skævt,
og du mistede hele dit team.
Du mente, min far var forræder.
Det var derfor, du dræbte ham.
Det er sandt. Desværre.
Tror du, jeg bærer nag?
At jeg er her for at tage hævn?
Eller hvad?
For at rense min fars navn?
Det er mit navn nu.
Nej.
Jeg er her,
fordi det er din skyld,
at verden står på undergangens rand.
Og det er ikke første gang,
du spiller hasard med menneskehedens skæbne.
Men intet af det ville røre mig,
hvis du på noget tidspunkt
havde gjort som
beordret.
Briggs.
Phelps.
Jim.
Entiteten vil have, du skal hade mig.
Den regner med det.
Og vi kan kun besejre den ved at gøre det,
den aldrig ville forvente.
Hvad?
Du glemmer, at jeg kender dig, Hunt.
Jeg kender alle dine mentaltrick.
Når det her er forbi, og de er færdige med dig,
så skal du og jeg
gøre vores regnskab op.
Trist, det gik sådan med din ven.
Men på den anden side...
...er du jo vant til at miste dem.
MOUNT WEATHER, VIRGINIA NØDKOMMANDOCENTRAL
Mens du udførte din private feltaktion,
har Entiteten infiltreret atomkommandocentraler i Indien,
Israel, Pakistan og Nordkorea.
I dag klokken 0400 zulutid
blev Frankrigs Ramses-anlæg ramt.
Hele deres atomarsenal er nu under Entitetens kontrol.
Kun fire nationer har fortsat sikre atomarsenaler.
Storbritannien, Kina, Rusland og os.
Alt det, du var,
og alt det, du har gjort,
har ledt frem til det her.
BEREDSKABSGRAD 3
ARABISKE HAV
PRIVAT OG FORTROLIGT
Indbruddet i CIA's Sorte Boks.
Undskyld, men hvad er en NOC-liste?
En fuldstændig liste over vores agenter i udlandet.
Så det er altså ham?
Ham, der brød ind i vores egen boks og stjal listen over vores egne spioner.
Han leverede den dog tilbage.
Det står på næste side.
Er det rigtigt, hvad der står om bombningen af Kreml?
Bomben var egentlig beregnet til at dræbe ham.
Han gassede et sikkerhedsmøde
i Efterretningsdirektoratet.
Det er bare to måneder siden.
I to må have været til det møde.
Han ankom i skikkelse af hr. Kittridges assistent.
Og gik derfra som hr. Kittridge.
Det forklarer håndjernene,
men ikke hvorfor han er her.
Om vi vil det eller ej, er han vores eneste håb om
at undgå et atomragnarok.
Hvis vi vil kontrollere Entiteten,
er vi nødt til at bruge ham.
Såfremt han vælger at takke ja.
Agent Hunt.
- Fru præsident. - Deres tab gør mig ondt.
Værsgo at tage plads.
Sig frem.
Jeg har brug for nøglen og råderet over et skib.
Nærmere bestemt hangarskibet George H.W. Bush.
Han vil have råderet over
et atomdrevet militærfartøj til 6,5 milliarder dollars.
Og en skibschef med befaling om at efterkomme mit mindste vink.
Med hvilket formål?
At bruge nøglen og det, den åbner,
til at dræbe Entiteten.
Det vil tilintetgøre cyberspace.
Hvilket vil få katastrofale følger.
Hvorfor skulle jeg gå med til det?
De har ikke andet valg.
Man har altid et andet valg.
Ikke i dette tilfælde.
Verdens atommagter bliver mere og mere paranoide.
Ingen tog deres missiler offline,
fordi alle mistroede hinanden.
De diplomatiske kanaler er ved at bryde sammen.
Alle med kontrol over deres arsenaler, overvejer at slå først.
Ligesom Dem.
Efterretningsfællesskabet ved,
at Entiteten bliver klogere og stærkere.
Om 72 timer vil den have magten
over alle andre atomarsenaler i verden.
Og så vil den sætte al kraft ind mod
klodens stærkeste forsvarssystem: vores.
Forsvarsministeriet vil være nødt til at insistere på,
at De åbner tasken
og indleder et angreb på
verdens otte andre atomarsenaler,
inden Entiteten erobrer vores.
Hvis ikke De lægger verden øde, gør Entiteten det.
Skakmat.
Der er et andet valg.
De kan fortælle mig om den nøgle,
der kan give os magt over Entiteten.
Hvis jeg troede, det var muligt, ville jeg fortælle Dem alt.
Alt!
Som gammel CIA-chef kender De alt til psykologisk krigsførelse.
Se Dem omkring.
Vi er i Entitetens virkelighed,
og den regner med, De vil stoppe mig.
Hvordan kan De så vide,
at Entitetens mål ikke er præcis det, De foreslår?
Fordi den ved,
det ville være vanvid at stole på mig.
Så det skal De gøre.
Gør Entiteten nervøs for, hvad vi har tænkt os at gøre.
Jeg er nervøs for de tre nationer,
der har deres arsenaler i behold.
De kunne gå i panik og indlede et angreb,
mens han tuller rundt om bord på et hangarskib.
Og forsøger at dræbe Entiteten,
hvilket er en forfærdelig ide.
Fru præsident, jeg beder om tre dage,
mens De holder omverdenen i ave.
Tre dage.
Har jeg
nogensinde svigtet Dem?
Og hvis Entiteten angriber inden da?
Den har ikke brugt missilerne endnu. Hvorfor?
Fordi den er en maskine.
Fordi den tænker som en maskine.
Dens tankegang er baseret på det, den har lært af os.
Den må have alle verdens atomvåben
for med sikkerhed at kunne nå sit mål:
Menneskehedens totale udryddelse.
Fru præsident,
den venter.
STORBRITANNIEN
Atomkommandoen i Northwood, London er blevet inficeret.
Storbritannien har mistet kontrollen over sit arsenal.
For allersidste gang:
Hvad låser den op for?
Erika,
jeg har brug for, du stoler på mig
en sidste gang.
Du kan stole på,
at når klokken slår om 72 timer,
så trykker jeg på knappen,
og det bærer du skylden for.
Fru præsident...
Sergenter,
spær ham inde.
De hørte præsidenten.
De har 72 timer.
Hun sagde, De vidste, hvad De skal gøre med det her til den tid.
Held og lykke.
Jeg har lagt en besked til dig på den, til når det hele er overstået.
Du kan selv sige det til mig
bagefter.
Vi aflagde en ed, da de gav os valget.
"Vi lever og dør i skyggerne
for dem, vi holder af,
og dem, vi aldrig møder."
Jeg ved, hvad du tænker på.
Det var rigtigt af dig at beholde nøglen.
Du har altid gjort det rigtige, broder.
Altid.
Du må aldrig glemme,
at vores liv ikke defineres af én bestemt handling.
Vores liv
er summen af de valg, vi træffer.
Jeg fortryder intet.
Det bør du heller ikke gøre.
HANGARGRUPPE X
DET NORDLIGE STILLEHAV
22. Maj 1996
Har Erika...
Har præsidenten fortalt dig, hvad beskeden her betyder?
Nej.
I Serbien den 22. maj 1996 mistede vi begge to en, vi elskede højt,
fordi ingen af de høje herrer turde løbe en risiko.
Jeg sidder på en krudttønde.
Lige bag horisonten ligger Ruslands eneste hangarskib, Admiral Kuznetsov.
Jeg er ét fejltrin fra den første træfning
mellem to hangarskibe siden 2. Verdenskrig.
Ét gib fra at udløse 3. Verdenskrig.
Og du vil sejles ind i stormens øje?
Ja, fru kontreadmiral.
Hvad er det, du leder efter?
SOSUS.
En forkortelse af "Sound Surveillance System".
Et globalt netværk af undersøiske aflytningskabler fra koldkrigstiden.
Indtræffer der en undersøisk hændelse et sted i verden,
vil en af disse lyttestationer kunne lokalisere den.
En af stationerne
må have registreret ubådens forlis
på havbunden i 2012.
Uden at ane, hvad der var sket.
Russerne ved, hvornår Sevastopol forsvandt,
men ikke præcis hvor.
Vi må træffe et valg.
Hvilken af
SOSUS-stationerne kan have registreret hændelsen?
Ligene af Sevastopols besætning blev fundet i havis af inuitfiskere.
Derfor gætter vi på Arktis.
Et område på godt og vel 14 millioner kvadratkilometer.
Så må den mest sandsynlige SOSUS-station være...
Den. I Beringshavet.
St. Matthew Island.
Det må russerne være klar over.
Hvorfor har de ikke stormet øen?
Fordi St. Matthew tilhører USA.
Det ville udløse 3. Verdenskrig.
Men nu står dommedag for døren.
Og russerne har intet at tabe.
Ved dine venner, at de er på vej ind i en belejring?
De kender deres opgave.
Så for at bjærge Entitetens kildekode fra Sevastopol
skal Ethan bruge koordinaterne fra St. Matthew Island.
Og en ubåd,
naturligvis, der vil sejle dig derhen.
Uden at stille spørgsmål.
Forudsat at dine venner får fat i koordinaterne.
Som vi skal sende i 15 minutter hver anden time.
Og håbe på, at Ethan opfanger vores signal.
Hvordan vil du slippe ud fra iskalotten?
Mit team sender mig koordinaterne og tager selv dertil.
Ethan har en VHF-radio,
så vi kan lokalisere ham under isen.
Så tager vi en motorsav...
Og saver iskalotten op for ham?
Vent nu lige lidt.
Ethan vil da få dykkersyge, inden han når op til overfladen.
Og derfor har vi det her.
Hvad fanden er det?
Det er et topmoderne, oppusteligt trykkammer.
Det mener du ikke.
- Hvad? - Vil det sige, at Ethans liv og hele
Jordens skæbne skal afgøres af,
at vi mødes på præcis samme sted
og præcis samme tid
et sted i det tilfrosne Beringshav
med det der?
Præcis.
Hvad hvis han drukner inden?
Det gør han formentlig.
Men det iskolde vand vil sagtne hans kropsfunktioner
og give os tid til at genoplive ham.
Er det din plan?
Præcis.
Det er vores plan.
22. Maj 1996
Den eneste ubåd i nærheden er Ohio,
Jack Bledsoes båd.
Under dyk
kan han kun kontaktes via digitalsikre VLF-radiobølger.
Det gør ham immun over for Entiteten.
Men kun hvis han forbliver neddykket.
En Osprey kan få dig dertil på to timer, men har ikke brændstof til at vente.
Der er intet andet valg.
Hvis Bledsoe modtager min ordre
og vurderer, at den er autentisk,
vil han måske stige til periskopdybde
og vente 30 sekunder.
Kommer du bare ét minut for sent...
Giv mig nu bare chancen.
Lod De Hunt gå?
- Som jeg sagde. - Med nøglen?
- Han kan intet stille op uden. - Hvor er han nu?
Et sted i det nordlige Stillehav.
Har De givet ham et hangarskib?
Jeg er de væbnede styrkers øverstbefalende, hr. minister.
Jeg gør med mit hangarskib,
som jeg vil.
Du vidste, det ville ske.
Det anede mig.
De burde have fortalt os det.
Det har jeg lige gjort. Farvel.
Det var alt.
Jeg kunne ikke røbe noget.
Det måtte være mit ansvar alene.
Og jeg kunne ikke risikere,
at nogen prøvede at standse Hunt.
Kabinettet har respekt for Dem.
Før eller siden vil nogen gå i panik
og forsøge at stoppe mig.
2 DAGE 13 TIMER 29 MINUTTER
Endnu en feltudflugt.
- Ved du, hvor han er? - Vi ved, hvor han skal hen.
Lad os overraske ham.
ST. MATTHEW ISLAND BERINGSHAVET
Statsmagter vil begå mord for vores viden om Sevastopol.
Det er en CIA-station,
hvis arbejde er at indhente oplysninger og aldrig udlevere dem.
I skal intet fortælle dem. Lad mig føre ordet.
Goddag.
- Kan jeg hjælpe jer? - Det håber jeg.
Vi leder efter SOSUS-lyttestationen.
I har fundet den. Jeg er stationschef Bill Donloe.
Det er min kone, Tapeesa.
Goddag.
Hyggeligt at møde jer.
Vi er forskere fra...
Sagde du Donloe?
Ja.
William Donloe fra Langley?
Donloe med Den Sorte Boks?
Ja.
Hvem er I?
Det er ufatteligt.
Manden er en legende.
Han skabte CIA's mainframe, Den Sorte Boks.
En totalt uforgængelig database.
Hvis den var uforgængelig, ville jeg ikke være her.
Der var indbrud i boksen i 96,
og jeg blev sendt hertil samme dag.
Jeg har været her lige siden.
Vil det sige,
at du har boet her på øen i...?
Tredive år.
Hvorfra kender I til Den Sorte Boks?
Det er strengt fortroligt.
Hvem sagde I, I var?
Fortæl ham nu, hvorfor vi er her.
Selv hvis vi fortalte dig sandheden, ville du ikke tro på den.
Vi må have adgang til alle dine
SOSUS-data fra vinteren 2012.
Ellers går verden under om få dage.
Det er begyndt, ikke?
Entiteten.
Jeg advarede folk om den i årevis,
men ingen ville lytte.
Kan du hjælpe os?
Gid jeg kunne.
Kom bare indenfor.
Lad, som om I er hjemme.
Vågn op!
Vi har store problemer.
- Hvad sker der? - Det er Admiral Kuznetsov.
Vi må væk.
Vi er i deres trusselszone.
- Kan I se Ohio? - Nej, og brændstoffet er lavt.
Vi må snart vende om.
Er der noget på radioen?
Intet signal fra Deres venner.
Gå i svævetilstand.
- Brændstoffet er lavt. - Fem minutter!
Bare giv mig fem minutter.
Vi kan give Dem ét.
Decelerer.
Hvad laver I? Vi må væk!
Fjendtlige fly klokken to.
De viser os deres missiler.
Vi får ikke flere advarsler.
Det ender med 3. Verdenskrig. Vi må væk herfra!
Hvor skal De hen?
2 DAGE 11 TIMER 31 MINUTTER
KINA
Hvor er du, Ethan?
USS OHIO POSITION: FORTROLIG
De må være kaptajn Bledsoe.
Og du må være gået fra forstanden.
Hvad ville du have gjort, hvis vi ikke var dukket op?
Så langt havde jeg ikke tænkt.
Niks.
Med hilsen fra kontreadmiral Neely.
Hun sagde, jeg ville blive mødt af en grøn signalraket.
Ikke af en taser.
Hvad går det her ud på?
Min mission er fortrolig.
Jeg skal sejles nordpå.
Fortsæt.
De præcise koordinater får jeg via morsekode.
Hvordan vil du få dem hernede?
I vil skulle stige til periskopdybde,
rejse antennen
og scanne VHF-båndet.
- Hvor længe? - Femten minutter.
Så får russerne 15 minutter til at lokalisere os.
Det skal gentages hver anden time,
indtil mit team sender koordinaterne.
Beringshavet.
Lige nu ligger alle ubåde i den russiske stillehavsflåde deroppe.
Min primære opgave er at finde ud af,
hvad de har for.
Det tror jeg, du ved.
- Hvad er det? - St. Matthew Island.
Der ligger en gammel lyttestation.
Ved siden af den. Hvad er det?
Det er Losharik.
Ved du, hvad det er?
En russisk miniubåd.
Du har fortjent en præmie.
Den dukkede op ved øen for godt en time siden.
Den er deployeret fra
Belgorod, den farligste ubåd i Ruslands marine.
Min sekundære opgave er at lokalisere og holde den i skak.
Losharik indikerer, at den er i nærheden.
Du har venner på den ø.
Det er der, du får koordinaterne fra.
Vil du hjælpe mig?
Hør her, kammerat.
Hvis du vil tirre bjørnen,
så er du kommet til den rette.
Jeg vil gerne tale med din dykkerleder.
Vagthavende.
Javel, hr. kaptajn.
Bed Pills tage sig af vores gæst.
Javel. Kom med denne vej.
Som jeg har forklaret,
har jeg ikke de efterspurgte data.
CIA havde ikke opgraderet vores system i et årti. Men så en dag
dukkede et team uanmeldt op
og omlagde hele systemet.
I vinteren 2012?
Nemlig. Det gamle system kørte med
floppydisks.
De ligger ude i skuret.
Kasserne rummer muligvis de pågældende koordinater,
men jeg har ikke noget diskdrev.
De tog de også i 2012.
Vil I have, han skal bygge et?
Jeg skal bruge de koordinater.
Og hvad hvis I finder koordinaterne?
Så afleverer jeg dem til mine chefer.
Når vi har fundet det, vi søger,
lader vi jer være i fred.
Ville du tro på det i mit sted?
Nej, det ville jeg ikke.
I har én time til at bygge drevet.
Hvad hedder du?
Koltsov.
- Og til fornavn? - Kaptajn.
Jeg hedder Grace. Det er Benji.
Kan vi ikke bare være mennesker?
Mennesker, der bare gerne vil gense deres familier.
Jeg har ikke engang en hund.
Og du har slet ikke denne nøgle.
Den korsformede nøgle, der låser op for Podkova.
I får aldrig fat i Entitetens kildekode uden vores hjælp.
I har en nøgle mere,
ikke sandt?
Det har I hele tiden haft.
I mangler bare koordinaterne.
Og når du har bygget drevet,
har vi også dem.
Lad os prøve noget andet.
Vi har en ven,
der er i unåde hos myndighederne, fordi han nægtede at udlevere nøglen.
Han er et sted derude på egen hånd
og venter på koordinaterne fra os.
Han vil bjærge Podkova og bruge kildekoden til
at udslette Entiteten.
For hele verdens skyld.
Entiteten regner med, vi mistror hinanden.
Lad os fuldføre vores mission.
Vi er ikke jeres fjender.
Ville du tro på det i mit sted?
Nej.
Det ville jeg næppe.
I har én time.
Mark VII-panserdragten
reducerer dekompressionstiden
efter dybe dyk.
Det gør den ved at blande ilt og ædelgasser,
men det er hårdt for kroppen.
Hvilke gasser taler vi om?
Det er fortroligt.
Ved et dyk på under 20 minutter
mindskes dekompressionstiden fra dage til timer.
Teoretisk set.
Vi har ikke testet Mark VII-dragten under 90 meter.
For at spare på luften må du foretage en hurtig neddykning.
Det garanterer HPNS.
High Pressure Nervous Syndrome.
Du kan forvente muskeltrækninger,
rysten, svimmelhed,
omtågethed og forvirring.
Alt sammen under et ekstremt tryk.
Selv hvis dragten virker,
har du ikke luft nok til en langsom opstigning.
Derfor vil du få dykkersyge.
Kvælstoffet i dit muskelvæv vil trænge ud i blodet.
Uudholdelig smerte.
Kramper.
Totalt tab af muskelkontrol.
Du har cirka 20 minutter til at nå hen til trykkammeret.
Uden trykkammeret...
Er du en død mand.
Endnu en resultatløs VHF-scanning.
Hvis dine venner sender,
har vi stadig ikke fanget signalet.
Kom nu, kom nu...
Det er slædehundene. Det er snart spisetid.
Jeg skal fortælle dig en hemmelighed.
Der er ingen koordinater på diskene.
Deres overhaling for 14 år siden
lugtede langt væk af mørklægning.
Og deres leder talte ned til Tapeesa.
Det brød jeg mig ikke om.
Jeg fortalte dem aldrig om diskene,
og siden gennemgik jeg hele bunken.
Én hændelse skilte sig ud.
En voldsom undersøisk implosion,
der fandt sted, en måned før de ankom.
Jeg forstod ikke dens betydning,
men jeg skrev koordinaterne ned
og destruerede den pågældende disk.
Vil det sige, du ved, hvor Sevastopol ligger?
Med meters nøjagtighed.
Så er det spisetid.
Må min kone ikke nok fodre hundene?
Jeg kan ikke koncentrere mig i den larm.
Koordinaterne.
Vær forsigtig.
Jeg elsker dig.
Vi vil mødes igen.
- Hun har brug for hjælp. - Jeg går med.
Jeg trænger til noget luft.
Gå med dem.
Fem minutter til næste transmission.
Under isen mister vi radioforbindelsen.
Det er vores sidste chance.
Vagtchef, rejs radioantenne 1.
Vent, Hagar.
Vent!
Hvad handler det her om?
Du skal ikke stoppe Entiteten, Ethan.
Jeg tillader det ikke.
Donloe, brug radioen!
Send koordinaterne!
Radio, modtager morsekode.
Sæt den på højttaleren.
Hagar,
du har brugt for meget...
...tid på internettet.
Han sender koordinaterne.
Vores folk lytter med.
Taget styrter sammen! Skynd jer ud!
Vent,
hvor er Donloe?
Donloe!
Vi må ud!
Her er dine koordinater.
Du er på den forkerte båd.
Det er 3000 km ud for Kap det Gode Håb.
På den modsatte side af kloden.
Nærmest nøjagtigt.
"Nøjagtigt".
Nøjagtigt det modsatte.
Hvis russerne skulle lytte med.
Vældig snedigt.
Dæksofficer,
ny kurs: 340.
Styrbord roret 15 grader.
Javel. Styrbord 15.
Neddykket fartøj, pejling 100.
I udkanten af vores blindvinkel.
En russisk Oscar II-klasse ubåd.
Vagthavende, slå klartskib for ildledelsen i stilhed.
Så har vi fundet Belgorod. Den er lige i røven på os.
Hvor din mission end fører hen,
tager du russerne med.
De får intet at vide.
Når vi når frem, skal du sagtne farten,
vende båden og føre russerne
tilbage ad samme vej, vi er kommet.
Hvad så med din mission?
Jeg står af i svinget.
Uden vores trykkammer dør du med sikkerhed.
Jeres trykkammer har aldrig været en del af vores plan.
Aha.
Okay.
Hvad er så jeres plan?
TRYKKAMMER
Mig? Nej nej, det kan jeg ikke.
Naturligvis.
Vis mig hvordan.
"Til venstre."
"Fremad."
Og det betyder "stop".
Hvad er den til?
Isbjørn?
Der har du nøglen.
- Strøm slået til. - Tag en dyb indånding.
Mark VII's styresystem viser vej til koordinaterne på 150 meters dybde.
Nitten minutter til transport, 10 minutter til opgaven.
Husk:
Bruger du mere end det, mindskes din chance for at overleve hvert sekund.
Og glem ikke at ånde ud hele vejen op til overfladen.
Holder du vejret, eksploderer dine lunger.
VHF-senderen.
Dit team bør kunne finde dig inden for en radius af 3 kilometer.
Pas godt på den.
Held og lykke.
Pas godt på min dragt.
Sonar, afstand til Belgorod?
Det er den for tæt på til at afgøre.
Maskinofficer, sænk farten til ti knob.
Rorgænger, på min kommando, styrbord roret i borde.
- Udfør manøvren. - Javel. Styrbord roret i borde.
Lykke til, kammerat.
Torpedorøret.
Det er okay.
Hvor er den?
- Hvor er Podkova? - Her.
Du gjorde det, Ethan.
Du gjorde det.
Hvad sker der så nu?
Nu finder vi Gabriel.
Vi tager Luthers giftpille
og dræber Entiteten.
Ethan, jeg har tænkt på en ting.
Hvordan retter vi op på alt det, Entiteten har gjort?
Hvis vi kunne styre den,
kunne vi måske redde verden væk fra afgrundens rand.
Grace...
Hvem i alverden ville du overlade så megen magt til?
Dig, selvfølgelig.
Kun dig. Jeg tror,
du er skæbnebestemt til det.
Hverken mig
eller nogen anden.
Tak...
...fordi du reddede mig.
Det var så lidt.
Det er en lang historie.
Vi har ikke præsenteret os.
William Donloe, Langley.
Vi mødte hinanden for 30 år siden.
Knap og nap.
Så det var altså dig.
Jeg skylder dig mit liv.
Hvordan kan jeg undskylde for det, jeg gjorde mod dit?
Det er, som man ser på det.
Var du ikke brudt ind i boksen, ville jeg nok stadig sidde i den
og tro, jeg var lykkelig.
Så havde jeg aldrig fundet et hjem, hvor jeg kunne få sindsro,
og aldrig mødt den kvinde, jeg elsker.
Der er intet at undskylde for.
Jeg skylder dig mit liv.
Vi lander, netop som tiden løber ud,
og Entiteten har taget kontrollen
over verdens ni dommedagsarsenaler
og er ved at klargøre missilerne.
Men den affyrer dem ikke, før den har gemt sig et sikkert sted.
Det sikreste sted er her.
- Hvad er det? - Dommedagsbunkeren, Kongo Yowa.
En tophemmelig, enkeltstående, soldreven,
TEMPEST-forstærket
exabytedataserver.
En milliard gigabyte lagerplads.
- Det er mange hjemmevideoer. - Tæt på.
Den rummer verdens samlede bevaringsværdige viden,
fuldt afskærmet.
Uimodtagelig for enhver form for elektromagnetisk energi.
Et arkiv over menneskets historie skabt til at overleve verdens undergang.
Så hvis Entiteten trænger derind,
vil den kunne overleve i årtusinder,
uanset hvad der sker med verden.
Ønsker den at overleve?
Hvad får den ud af at udslette alt liv på Jorden?
Det har Noa og hans familie nok også spurgt om inden syndfloden.
Antiguden tror, den er Gud.
Hvordan dræber vi den?
Du er altid meget direkte, hvad?
Her er giftpillen, der indeholder Luthers algoritme.
Og her er Podkova, der indeholder Entitetens kildekode.
Sammen udgør de et digitalt toksin,
der i cyberspace vil angribe og ændre
Entitetens forståelse af virkeligheden.
Så kombinerer vi den med Podkova...
Kan vi bedrage løgnens fader.
Men.
Der er altid et "men".
Men
vi har ikke Luthers giftpille.
Den har Gabriel.
Han vil stensikkert vente på os i Dommedagsbunkeren.
Luthers algoritme vil få Entiteten til at tro,
den er på dataserveren,
men i virkeligheden er den her.
Hvad er det?
Forsigtig. Det er skrøbeligt.
Det er umuligt.
Et 5D optisk datadrev.
Trehundrede og tres terabyte i lommeformat.
Jeg troede, de var ren teori.
Det var de.
Indtil Luther byggede et.
Hvis Entiteten er ånden,
så er drevet her flasken, vi skal fange den i.
Nu kommer så det svære.
Når den tror,
den er i sikkerhed,
vil Entiteten affyre atommissilerne.
Vi må koble drevet fra, før det sker.
Hvor lang tid har vi?
Cirka 100 millisekunder.
Et øjeblik.
Er vi for hurtige...
Fanger vi ikke ånden i flasken.
Og er vi for langsomme...
Forhindrer vi ikke affyringen.
Kobler vi drevet fra i utide,
har Entiteten vundet.
Held og lykke.
Hvis Dommedagsbunkeren er afskærmet, hvordan vil Entiteten så slippe ind?
Den forventer, at vi lukker den ind.
Ligesom Gabriel forventer, at jeg giver ham Podkova.
Og det gør vi jo selvfølgelig ikke.
Vel?
Tænk over det. Bunkeren er elektronisk afskærmet.
Ingen signaler slipper ind eller ud.
Man må gå uden for bunkeren
for at uploade giftpillen til Entiteten.
Og hvis Gabriel skal kunne kontrollere Entiteten...
Må han uploade Luthers giftpille.
Du vil da vel ikke give ham Podkova
og lade ham kombinere den med pillen?
Det er præcis det, jeg vil.
Gabriel bliver en del af teamet uden at ane det.
Vil du lukke Entiteten ind i bunkeren?
Det er jo præcis det, den ønsker.
"Det står skrevet."
Ja.
Og det er vores eneste chance for at besejre Gabriel og Entiteten.
En i en billion chance.
Ethan, tænk dig nu om.
Tænk på, hvordan verden er endt sådan her.
Måske ønskede Entiteten, at du skulle bjærge Podkova.
Måske vidste den,
du gerne ville høre, det var umuligt.
Tror du på det, Grace?
Jeg tror, du satser hele verden
og milliarder af menneskeliv
på ét øjeblik.
Ja, Grace.
Det gør jeg.
Havde der været nogen anden mulighed, ville jeg vælge den.
Jeg ved godt, I har jeres tvivl.
Men vi er nødt til at stå sammen
og sikre os, at det bliver Grace,
der kobler drevet fra.
Mig?
Hvad er forskellen på en god og en genial lommetyv?
Timing.
Et øjeblik.
KONGO YOWA, SYDAFRIKA
Hvor er folk henne?
De ved, hvad der er på vej.
De er alle sammen taget hjem.
BEREDSKABSGRAD 2
RUSLAND
Vi kan ikke med sikkerhed sige, hvor hurtigt Entiteten agerer.
Fru præsident, Hunt er enten død eller taget til fange af russerne.
Hvis vi mister vores arsenal,
kan intet forhindre Entitetens totalangreb.
Vi har ikke mere tid.
General Sidney,
hvad er vores mest beherskede angrebsmulighed?
Præcisionsangreb mod kommandocentrene hos de nationer,
Entiteten kontrollerer.
Beijing, Islamabad, London,
Moskva, New Delhi, Paris,
Pyongyang og Tel Aviv.
Omkomne?
De estimerede tabstal fra selve sprængningerne.
Plus de efterfølgende ofre
for det radioaktive nedfald.
Her er estimaterne usikre.
At bombe storbyer i otte lande vil
selvsagt skabe en politisk storkrise.
En, der formentlig vil føre til en langvarig global krig.
Det kunne være diplomatisk fornuftigt at gøre en...
...gestus.
En gestus?
At ofre en af vores egne storbyer.
Vi har lavet en liste.
Byerne er opstillet efter strategisk og økonomisk betydning samt
indbyggertal, naturligvis.
De ville skulle ofre 100 millioner liv
for at redde syv milliarder.
Det kan ikke være rigtigt.
Fru præsident,
vi lever i Entitetens virkelighed nu.
Og det her er skakmat.
Oversergent, jeg skal bruge din tjenestepistol.
Hr. general?
Du hørte, hvad jeg sagde. Giv mig den.
Serveren står derinde.
Benji og Grace går med mig.
I andre venter her.
Nej. Gabriel er dernede.
Jeg går med dig.
Han skal nok få sin bekomst.
Døren til serverrummet
er for udsat.
Gå hellere tilbage til de andre.
Gabriel vil slå dig ihjel.
Han skal gå herfra med pillen og Podkova.
Jeg er undværlig. Det er I ikke.
Han har ret.
Pas godt på dit team.
Det endelige regnskab.
Tredive megaton sprængkraft.
Slipper han knappen, ryger Entitetens gemmested.
Hvad så med dig?
Jeg har et fly, der vil flyve mig på sikker afstand.
Pålideligt, analogt, under radaren.
Jeg har sågar et i reserve for en sikkerheds skyld.
Vil du bombe bunkeren for at forhindre Entitetens totalangreb?
Den bluffer.
Den vil ikke udslette verden,
hvis den ikke kan overleve.
Giv mig Podkova,
så lader jeg dig gå.
- Hvorfor skulle jeg tro på det? - Fordi jeg ønsker,
at du og dem, du holder af,
skal leve længe i den verden, jeg vil skabe,
når Entiteten lystrer mig.
Du er færdig, Ethan.
Om ikke i dag, så på et andet sted en anden dag.
Så længe jeg har den her,
vil du følge efter mig overalt.
Og Podkova vil blive min.
Det står skrevet.
Intet står skrevet.
Det ville Luther næppe være enig i.
Sig så,
jeg har vundet.
Du har vundet.
Det lyder godt.
Sig det igen.
Åh nej.
Hold hænderne, hvor jeg kan se dem, klaphat.
Kom med den.
Tid?
Atten minutter.
Dig kender jeg da.
Donloe.
William Donloe.
Min kone, Tapeesa.
Det er et fremragende hold, du har skruet sammen, Hunt.
Jeg er sikker på, Entiteten ryster i sine virtuelle bukser lige nu.
Hvad skal jeg vide om den her, og hvad var planen?
At give ham den og lade ham gå lige nu.
Vil du have, jeg giver ham den og lader ham gå?
Lige nu.
Lige nu
gør USA's præsident klar til
at udslette millioner af mennesker,
fordi Ethan her ikke tror på, at Entiteten kan kontrolleres.
Lyder det rationelt?
Det burde De spørge Sevastopols besætning om.
- Tid? - Sytten minutter.
Kittridge.
I er her, fordi Ethan havde en plan.
Den, der fortæller mig om den,
vil redde millioner af liv og selv blive skånet.
Tiden løber fra os.
- Hvorfor står vi her stadig? - Fordi han er her, og han er her,
og fordi den her er vigtig.
Om lidt fortæller
Ethan mig hvorfor.
Jeg har kendt manden i mange år,
og han vil så nødigt have, der skal ske noget med hans dyrebare team.
Det er dit mønster, ikke?
Du nægter at ofre
dem, du holder af.
Det er derfor, vi stadig står her.
Det er forbi.
Det er der ingen skam i.
Fortæl nu,
hvad det er, jeg mangler.
Tid.
Nu!
Gabriel.
Paris, dræb Gabriel!
Degas, skyd Gabriel!
Fang mig, hvis du kan!
Sæt efter ham, og få fat i pillen.
Vi lukker Entiteten indenfor.
Vi skal nok finde ud af det.
Du glemmer atombomben.
Vi skal nok finde ud af det.
Ethan, afsted. Jeg har styr på det.
Afsted.
Et øjeblik.
Paris, dæk mig!
Hunt!
Jeg troede aldrig, han ville gå.
Vi skal nok finde ud af det.
Vi må ud herfra.
Det er din begravelse.
Den må kunne desarmeres.
Selv hvis vi frakobler atomladningen, vil den stadig eksplodere.
Kan vi overleve i serverrummet?
Hvis nogen bliver og sikrer bomben.
Men den, der gør det, kommer ikke til at overleve.
Hvem skal leve, og hvem skal dø?
Vi tager os af bomben. I andre går ind i serverrummet.
Der er ingen tid til diskussion.
Vi vil mødes igen.
Tryk sammen om det.
Det gør jeg.
Jeg bliver hos dem.
Jeg kan ikke udrette noget i serverrummet.
Held og lykke.
Hvor har du lært det der?
Det har jeg ikke.
- Det er ikke godt. - Hvad er det?
Jeg gætter på, det er trykpneumothorax.
- Hvad betyder det? - Trykforhøjelse i pleurahulen.
Min lunge er punkteret.
Det fører til kvælning eller hjertestop.
Har I nogen lægefaglig erfaring?
Jeg er god til at dræbe.
Det går an.
Grace, du må hacke serveren og lukke Entiteten ind.
Gå hen til styrepanelet. Paris, du må operere mig.
Hør godt efter. Først skal du stoppe skudsåret grundigt.
Luk det til.
En bandage.
Læg en bandage.
Hvad gør jeg?
Find afbryderen til serverens interne netværk.
Paris,
fra mit kraveben tæller du ned til andet ribben.
Og så lægger du et indsnit.
Hold den.
Paris,
det skal nok gå.
Drik ud.
Hvad så nu?
Kuglepennen i tasken.
Pres.
Skil den ad.
Grace, har du fundet afbryderen?
- Ja. - Sluk for den.
- Hvad så nu? - Fjern panelet.
Hvad så nu?
Anbring den i indsnittet.
Hurtigt.
Tak.
Gudskelov.
Degas, hvordan går det?
Der er helt styr på sagerne.
Hold den meget stabilt
uden at trække den ud.
Det er, som jeg sagde, Ethan.
Så længe jeg har pillen,
vil Podkova komme til mig.
- Vent nu lidt. - Hvad er det?
Der er måske en udvej.
Jordforbindelserne er redundante.
Hvis vi klipper tre af dem samtidig,
kan vi forsinke eksplosionen,
så nogen kan nå ind i serverrummet.
Hvor lang tid?
Ti sekunder. Måske.
Kan I nå hen til døren på ti sekunder?
Det vil vise sig. Giv mig skralden.
Så er jeg indenfor.
Vi er ikke reddet endnu.
Mit blodtryk vil lige straks falde,
og så bliver jeg omtåget.
Der er en modtager i tasken. Sølvfarvet med to pærer.
Sæt den til serveren, så vi kan vide, hvornår Ethan uploader giftpillen.
Nu kommer det svære.
Nederst er der et bundt blå, sorte og røde ledninger.
Diriger mig igennem.
Du skal klippe to af dem over.
Men hvad du end gør, må du ikke klippe...
Benji!
De røde.
BEREDSKABSGRAD 1
Fru præsident, som forsvarsminister
henleder jeg Deres opmærksomhed på CONPLAN 8044,
angrebsscenarie 9.1.
Et atomangreb mod kommandocentralerne
hos de otte nationer, Entiteten nu kontrollerer.
Plus den amerikanske storby, De har valgt at ofre.
Kiksen.
Har De talt med Deres søn?
Hvad skulle jeg sige til ham?
Autentificeringskode verificeret.
Kom nu!
Hold nu op, Ethan.
Du har tabt.
Snart er dit team døde,
og så står Entiteten uden gemmested.
Jeg tvinger dig til at styrte.
Podkova vil blive min,
og så vil Entiteten adlyde mig.
Det er kun et spørgsmål om tid.
Vi kan forhindre atomspaltningen, men detonatorerne vil eksplodere.
Hvor stor en eksplosion?
Hvor stor bliver eksplosionen?
Stor.
Ethan har brug for mest mulig tid.
Vent til allersidste øjeblik.
Fru præsident,
vi er nu klar til affyring.
Hvad er det, De gør?
Det, vi burde have gjort fra starten.
Giv atomkommandoen ordre til at kappe strømmen.
Tag vores missiler offline.
Luk det hele ned.
Det vil efterlade landet fuldstændig forsvarsløst.
Men nægte Entiteten adgang til verdens største atomarsenal.
Giv ordren.
Gudskelov.
Vi er det eneste land, der kan angribe Entiteten.
Og det eneste land, der har et valg.
I dag vælger jeg ikke at angribe.
Fru præsident, De begår en frygtelig fejltagelse.
Lyt nu til fornuft.
Det er det, jeg gør.
Giv mig atomkommandoen.
Millioner vil dø, hvis De tøver.
Og andre millioner dør, hvis hun ikke gør.
Hvad giver os retten til at bestemme over liv og død?
Hun har aflagt en ed...
Hvis vi affyrer missilerne, er det alt sammen ligegyldigt.
Jeg er enig med præsidenten.
Entiteten går lige straks til angreb!
I kan vælge at leve i Entitetens virkelighed. Det vil jeg ikke.
Jeg har præsidenten her.
Det er general Overton.
Det er præsidenten her med en uortodoks ordre.
De bedes høre godt efter
og udføre den til punkt og prikke.
- Fru præsident? - Jeg er uskadt.
Hr. general?
Fru præsident.
USA
Entiteten klargør sine missiler,
men den mangler stadig et gemmested.
Sig frem, Grace.
Modtageren er koblet til.
Så slå strømmen til igen.
Modtageren er aktiveret.
Degas, hvordan går det?
Vi er på den sidste detonator.
Fire minutter igen.
Fire minutter.
Sæt drevet i.
Klar.
Hold så øje med modtageren.
Når den røde pære...
Undskyld.
Når den røde pære bliver grøn,
har Ethan forbundet pillen og Podkova
og inficeret Entiteten med Luthers algoritme.
Og så?
Så klipper du den røde ledning og lukker Entiteten ind.
Nu venter vi bare på, at Ethan får fat i pillen.
Det skal nok lykkes.
Kom så!
Der er kun en af os, der har faldskærm på.
Pøj pøj!
Tiden løber ud.
Når der er ti sekunder igen, tæller jeg ned fra tre.
Tre, to, en, klip.
Og så spæner vi mod døren.
Når drevet lyser op,
er Entiteten på det.
Så har du 100 millisekunder.
Et øjeblik.
Hvor er du, Ethan?
Ethan!
Det er præsidenten.
Han gjorde det.
Han gjorde det kraftedeme.
Hej, broder.
Hvis du hører det her,
findes verden endnu,
og det samme gør du.
Jeg tvivlede ikke et øjeblik på det.
Jeg vidste, du ville finde en løsning.
Det gør du altid.
Jeg håber, du med tiden vil indse,
at dette liv ikke var skæbnens lune.
Det var dit kald.
Din skæbne.
En skæbne, der rører hver en levende skabning.
Om vi vil det eller ej, dikterer vi selv vores skæbne.
Intet står skrevet.
22. Maj 1996
Og hvor ædel vores
sag end er,
blegner den i sammenligning
med det aftryk,
vi efterlader os.
Håbet om en bedre fremtid opstår
af viljen til at skabe den fremtid.
En fremtid, der afspejler det gode i os selv.
Og det gode,
vi har i os,
skal måles på det gode,
vi gør for andre.
Alle deler vi den samme skæbne,
den samme fremtid.
Summen af vores uendeligt mange valg.
En fremtid bygget på barmhjertighed,
tillid og fælles forståelse...
...såfremt vi vælger
at takke ja.
Vi stræber uvægerligt
mod et lys, vi ikke kan se.
Ikke kun for dem, vi holder af...
Hej, mor.
...men for dem, vi aldrig møder.
Jeg håber, du ved, jeg altid vil elske dig, broder.
Og vi vil mødes igen,
men forhåbentlig ikke alt for snart.
Verden har stadig brug for dig.
Den får det aldrig at vide,
men vi ved det.
Vi, der lever og dør
i skyggerne.
Denne besked selvdestruerer om fem sekunder.
Held og lykke, Ethan.
Tekster af: Henrik Thøgersen