BERINGO JŪRA
58° 31' 00.8" Š, 176° 13' 12.6" V
Vasario 29 d. 12.01 ANADYRO LAIKU
Misijos ataskaita.
Rusijos Federacijos povandeninis laivas K599 „Sevastopolis“.
Operacija „Podkova“
74 diena.
Mūsų testuojama aktyvaus mokymo gynybos sistema,
ir toliau veikia be trikdžių.
Kai kas net pasakytų,
kad stebuklingai.
Plaukiam po Arkties ledo kepure tik pagal koordinates.
Nuo namų skiria 5 dienos.
Nuplaukęs 25 000 jūrmylių
„Sevastopolis“ tyčia priartėjo prie visų pasaulio laivynų
ir liko visiškai nepastebėtas.
„Podkovos“ gebėjimai slėptis pranoko visus lūkesčius.
Šiuo metu esam pažangiausia karo meno
valstybė.
Šiurpiausia žudymo mašina,
kada nors sukurta žmogaus.
Ir mūsų neįmanoma surast.
Kapitone, kontaktas po vandeniu. Objektas Semionas-83
skleidžia US Virginija klasės povandeninio laivo tonus.
Kryptis 130 laipsnių, juda į mus.
Pamainos vade, tylos visoms stotims.
Denio viršininke, laivo statusas?
Laivo gylis - 50 metrų, dugnas - 72 metrai.
Atstumas iki ledo lubų - 21 metras.
- Atstumas iki gelmės? - Du kilometrai.
Aleutų praraja už 6 minučių.
Tolimas manevras. Vairininke, 15 laipsnių kairėn.
Tolygus kursas 100 laipsnių.
Lėtas leidimasis standartiniu greičiu.
- Kapitono įsakymas. - Vairininke, taip.
Artėju į 100 laipsnių kursą.
Tolygiai 100 laipsnių kursu.
Ginkluotės karininke, atstumas?
Nusitaikyt įmanoma iš 15 000 metrų.
Pone, nesuprantu. Tokie garsūs ir aiškūs tonai?
Jis turėtų būt arčiau.
Kapitone, taikymosi atstumas ką tik pakito į 10 000 metrų.
Niekas neplaukia taip greit.
Visi duomenys sutampa. Atstumas tikras.
Vairininke, šturvalas į dešinę, kursas 270 laipsnių.
Kursas 270 laipsnių. Taip.
Pasitrauksim ir nersim į gelmę.
Taikinio kryptis 160 laipsnių.
Pokyčio greitis nulinis?
Štai jis. Vėl sukasi su mumis.
Jis mus mato.
Neįmanoma. Mes nematomi.
Ginklininke, sonaro ir šaudymo sistemos patikra. Kažkas negerai.
Pone, užlieja torpedų šachtas!
Torpedų skyriau, užtaisyt torpedų šachtas.
Taip, pone.
- Patikrinimas baigtas. - Priekinės - tvarka.
- Galinės - tvarka. Užtaisyk torpedą. - Užtaisau!
Torpedos užtaisytos.
Atidarė išorinius liukus!
Ginklai, užliekit 1-4 šachtas ir atidarykit išorinius liukus.
Antrą šachtą paruošt šūviui.
Taip, kapitone. Antra šachta visiškai parengta.
Kapitone, jis mus provokuoja.
Ieško dingsties mus susprogdint.
Priešo torpeda vandeny. Kursas 200 laipsnių. 1000 metrų ir greitėja.
Vairininke, kairėn visu greičiu, kavitacija.
Pilnai suku į kairę. Klausau dėl kavitacijos.
- Paleiskit kontrpriemones. - Leidžiam.
- Paleista iš antros. - Paleista iš antros.
Torpeda paleista. Įsijungė degimas.
Priešo torpeda artėja. Atstumas - 800 metrų.
Įveikė mūsų kontrpriemones.
- Visu greičiu į dešinę. - Klausau, pone.
600 metrų.
Panėrimo karininke, pasiruoškit sprogdint balastinius bakus.
400 metrų.
Pamainos viršininke, susidūrimo pavojus.
200 metrų.
Čia kapitones. Visi pasiruoškit susidūrimui.
Susidūrimas su priešo torpeda po...
penkių... keturių...
trijų... dviejų...
vienos...
Susidūrimas!
- Kas čia buvo? - Ji dingo.
- Nepataikė? - Ne.
Pradingo lyg nebuvus.
Sonare, kur priešo laivas?
Kursas 330, 4000 metrų į dešinę nuo mūsų.
Mūsų torpeda pagal kursą.
Susidūrimas su priešo laivu po...
trijų... dviejų... vienos.
Kur susidūrimas?
Kapitone, priešo laivas pradingo.
Jo nebėra, pone.
Nesuprantu.
Jo niekad ten ir nebuvo.
Vaikėmės vaiduoklį.
Jis buvo ten. Prietaisai nemeluoja.
Šiandien mums melavo.
- Ginklai, sunaikinkit mūsų torpedą. - Taip, kapitone.
Sunaikinam torpedą.
Kovinė padėtis atšaukta.
Tam ir rengiam bandymus.
Sistemoj klaida.
Vaiduoklis mašinoj.
- Laikas namo. - Kapitone!
Mūsų torpeda nereaguoja. Artėja tiesiai į mus!
Grįžta mūsų torpeda. Atstumas 400 metrų!
Numuškit mūsų ginklą!
Mūsų torpeda vis tiek artėja. 200 metrų!
Sprogdinkit balasto bakus! Skelbkit susidūrimo pa...
AMSTERDMAS
Maisto pristatymas.
Sveiki.
Žymuo.
Ramiai.
Žymuo.
Indija-Zulu-254.
Bravo-Echo-11.
Ne, dar ne.
Pirmiau turi užduot saugos klausimą.
O, taip. Atsiprašau.
Kokia priesaika?
Mes gyvenam ir mirštam šešėliuose...
Tiems, kuriuos laikom arti...
Ir tiems, su kuriais nesusitinkam.
Gali padėt ant stalo.
Ei.
Sveikas atvykęs į IMF.
Pasirinkai teisingai.
Pone.
Labas vakaras, pone Hantai.
Seniai matėmės.
Mūsų gyvenimas - tai pasirinkimų suma.
Mes negalim pabėgt nuo praeities.
Prieš 30 metų pasiūlėt man rinktis.
Jungtis prie IMF ar nugyvent gyvenimą už grotų.
Dėl jūsų unikalių talentų vyriausybė jums atleido.
Bet mes niekada nepamiršim.
Kaip ir jūs niekad nepamiršit mirties,
kurią nešėt mums visus tuos metus.
Čia primenam jums priesaiką ir ištikimybę mums.
Šios misijos vertė didesnė nei bet kada.
Jūsų įprastas maištavimas nebus pakenčiamas.
Jei priimsit pasiūlymą, privalėsit klausyt.
Jūsų vyriausybė ieško rakto.
Jo paskirtis, gyvybinė svarba mums -
ne jūsų reikalas.
Jums svarbu tik tiek, kad įsivėlus jūsų draugė Ilza Faust.
IEŠKOMA 50 000 000 dol.
Ji nužudė kurjerį Stambule.
Manom, kad jis gabeno pusę to rakto, kurio ieškom.
Kodėl ji nutarė kištis į šį reikalą - paslaptis.
Kaip ir tai, kur ji yra.
Tikra tik tie, kad jūsų vyriausybė paskyrė premiją už jos galvą
ir premijų medžiotojai ją netrukus pasiims.
Jie niekada negrąžina bėglių gyvų.
Ir retai - nepadalintų į gabalus.
Manom, kad jūsų draugės jie ieško
Arabijos dykumos Tuščiame rajone.
Suraskit premijų medžiotojus ir galbūt surasit ją.
Jūsų misija, jei jos imsitės,
bus gauti raktą ir pristatyti jį mums.
Kas bus Ilzai po to, spręsti jums.
Kaip visada. Jei jūsų komandos narys bus sučiuptas ar nužudytas,
Sekretorius neigs ką nors žinojęs apie jūsų veiksmus.
Pranešimas susinaikins po penkių sekundžių.
Sėkmės, Itanai.
ARABIJOS DYKUMA KAŽKUR NETOLI JEMENO SIENOS
Nagi.
Itanas.
Tai su kuo turim reikalą?
Ši „esybė“ turi daug tapatybių. Kartais veikia kaip kompiuterių virusas...
ŽVALGYBOS BRIFINGAS VAŠINGTONAS
Kaip kaspinuotis, tada kaip botnetas.
Iškraipo visą skaitmeninę informaciją, prie kurios prisiliečia.
Jei sistema užkrėsta,
joks įrašas, saugomas ar skaitmeniškai perduodamas negali būt patikimas.
Iš pradžių buvo taikomasi į žinias ir socialinius tinklus.
Mums nekėlė didelio nerimo, nes dažnai atitiko mūsų tikslus.
Tačiau prieš pusmetį...
„Esybė“ įsibrovė į Saudo Arabijos generalinį žvalgybos direktoratą.
Ir asimiliavo jų itin slaptą aktyvaus mokymo DI.
O tada pradingo debesyje.
Per naktį atakų skaičius išaugo 10 000 kartų.
Ir auga eksponentiškai.
Tai rodo, kad „esybė“ tapo...
...juntanti.
Sakai, tas daiktas turi savo protą?
Vien per pastarąsias tris savaites
prisijungė prie mūsų ryšių palydovų, Federalinio rezervo,
akcijų biržos ir nacionalinio elektros tinklo,
FAA, NASA ir kombinuotų kariuomenės skyrių.
Ir mes ne vieni. Įsibrauta į Pasaulio ir Europos Centrinius bankus.
Prieita prie svarbiausių gynybos, finansų ir infrastruktūros sistemų
Rusijoj, Indijoj, Izraelį, Australazijoj ir visoj Europoj.
Ir ką jie padarė toms sistemoms?
Nieko.
Nieko?
Atėjo ir išėjo...
Paliko lengvai aptinkamų pirštų atspaudų
pasiuntė labai aiškią žinią.
„Aš sugrįšiu“.
Kad ir koks pagrindinis tikslas, neturim kaip jo sustabdyt.
Visa jo energija dabar nukreipta į vienintelį taikinį:
Pasaulio žvalgybos tinklus.
Į pačią tiesą, kokią ją žinom.
Visa žvalgybos bendruomenė skuba perkelt į popierių
mūsų patikrintų duomenų bazes,
nes mūsų saugiausi duomenų centrai pralaužti ir užkrėsti.
Vadinasi, tik laiko klausimas.
„Esybė“ tiksliai žinos,
kaip palaužt mūsų jėgą ir išnaudot mūsų silpnybes.
Kaip mūsų sąjungininkus paverst priešais,
o priešus - agresoriais.
Kodėl neatkirtus mūsų žvalgybos serverių?
Visiškai atjungt juos nuo pasaulio?
Jau atjungėm.
Bet serverius turi prižiūrėt žmonės.
O žmonės - silpniausia grandis bet kurioj saugumo sistemoj.
Ypač, kai susiduriama su bedieviu, valstybės neturinčiu, amoraliu priešu.
Su tokiu, kuris kantriai klauso, skaito, žiūri.
Renka mūsų giliausias asmenines paslaptis daugybę metų.
Geba apgaudinėt, šantažuot, papirkinėt ar būt, kuo tik jis pats nori.
Pridėkit manipuliavimą mumis dėl mūsų visiškos priklausomybės
nuo taip kruopščiai kurtos skaitmeninės realybės.
Priešas, kuris yra visur...
Ir niekur...
Kuris neturi centro.
Gerai, tai sakot,
kad šauniausia žvalgyba ir taktinis aparatas planetoj
niekaip negali nudėt to daikto.
Nenorit jo nudėt, pone.
Norit jį kontroliuot.
Ir kaip tą padarysim, pone Kitridžai?
CŽA šaltiniai Kremliuj informavo,
kad rusai didžiąją dalį savo žvalgybos pajėgų nukreipė
į dviejų dalių kryžiaus formos rakto paieškas.
- Ką jis atrakina? - Tiksliai nežinia.
Bet rusai mano, kad jis kažkaip
turi galią deaktyvuot tą paslaptingą „esybę“.
Nors idealiu atveju
jie norėtų ją kontroliuot, pažabot.
Jūs tuo tikit, Kitridžai?
Svarbu, kad tuo tiki visas likęs pasaulis.
Japonija, Indija, Vokietija ir britai tiki.
Ir niekas...
net artimiausi mūsų sąjungininkai
savo noru nešnirpštelėjo mums nė žodžio.
Tai rodo, kad vyksta pasaulinės lenktynės,
kam atiteks abi to rakto pusės.
Kiekviena šalis už save. Ne sunaikint „esybė“, pone,
o paverst ją savo ginklu.
Ir tą padarius pasiekt naują...
neginčijamą globalaus dominavimo formą.
Kaip mes pirmi surasim raktą?
Žinom, kad pirkėjas keliaus
pro Vidurio Rytus per ateinančias 72 valandas.
Manom, kad jis jau turi pusę rakto.
Jūs manot.
Šiuo metu negalim būt tikri, kad ten ne klastotė.
Ir kaip patikrinsit?
Vienintelis būdas patvirtint, ar viena rakto pusė tikra, -
sujungt ją su kita tikra puse. Taip sakant, su broliuku.
Manom, kad jis kažkaip apsaugotas.
Kaip rasim broliuką?
Manom, kad kita tikra rakto pusė
buvo šios moters rankose.
Kas ji?
Ilza Faust.
Buvus britų žvalgybininkė.
- Kur ji dabar? - Negyva, pone.
Ji buvo... atleiskit...
nužudyta samdinių, kurie siekė gaut premiją.
Kas paskyrė premiją?
Turint omeny jos darbus, galėjo skirt bet kas.
Tai bet kas gali turėt jos rakto pusę?
Ne šiaip bet kas.
Pasiunčiau žmogų ją surast. Vienintelį žmogų,
kuriam ji patikėtų savo rakto pusę.
Ar jis jį turi, Kitridžai?
Šiuo metu nežinau, pone. Jis atsisakė susisiekt.
Atsisakė?
Po galais, kas tas tipas?
Slapta informacija.
Aš Nacionalinės Žvalgybos direktorius.
Ko konkrečiai negaliu žinot?
IMF.
- Kitridžai. - Pasaulio bankas.
Tarptautinis Valiutos Fondas.
- Pone Kitridžai. - Ne. Kitos IMF.
Ką reiškia ta santrumpa?
Specialiųjų misijų padalinys.
- Jūs nerimtai. - Deja, rimtai.
Ir ką konkrečiai jie daro?
Kaip rodo pats pavadinimas. Tai, ko kiti iš mūsų negali.
Ir kas vadovauja?
Jie negauna įsakymų tradicine prasme. Daugiau ar mažiau...
Paliekam pranešimą.
Paliekat... pranešimą.
Pone Kitridžai.
IMF veikia atskirai ir atsiskaito tiesiai Prezidentui.
Leiskit išsiaiškint.
Kai gaunat užduotį, kurios negalit įvykdyt,
tiesiog paliekat pranešimą bevardžiam asmeniui
ir tikitės, kad darbas bus atliktas.
Taip?
Jei jis nusprendžia priimt.
Koks padalinys gali rinktis, kurį įsakymą vykdyt?
IMF buvo įsteigtas
užtikrint, kad nebūtų netyčinių pasekmių.
Jei jie negali užtikrint galutinio misijos rezultato,
tai turi teisę atsisakyt.
Suprantu.
Tu nusiminęs.
Ne nusiminęs, Kitridžai.
Norėjai, kad klausyčiau.
Aš klausau.
Gerai.
Paskyriau premiją už Ilzą.
Bet taip pat sakiau tau ją surast!
Neprašiau jos vogt rakto. Ji tą padarė dėl savų priežasčių. Bet...
Toks jos būdas, ar ne?
Ištrauki ją iš bėdos, o jis visad randa kelią atgal.
Palauk! Ilza.
Ilza, palauk! Čia aš!
Čia aš.
Viskas gerai.
Paklausyk manęs! Tu negyva! Ir būk negyva!
Itanai, palauk!
Neatsiprašinėsiu tavęs, Hantai.
Mano darbas tave išnaudot.
Kaip tavo darbas būt išnaudojamam.
Įvykdei užduotį ar ne?
Kad ir kur kita rakto pusė...
kad ir ką atrakina šis raktas...
Aš surasiu.
Ir kas tada?
Niekam nevalia patikėt „esybės“ kontrolės.
Ją reikia sunaikint.
Itanai...
Kitas pasaulinis nebus šaltasis.
Tai bus karštas, balistinis karas
dėl sparčiai nykstančios ekosistemos.
Karas dėl paskutinių senkančių energijos šaltinių,
dėl geriamo vandens, kvėpuojamo oro.
Kas kontroliuos „esybę“, kontroliuos tiesą.
Gėrio ir blogio koncepciją
bus galima kiekvienam apibrėžt būsimiems šimtmečiams.
Ar girdi save?
Tavo dienos, kai koveisi už tariamą didesnį gėrį,
praeityje.
Turi pasirinkt pusę.
Aš visada toj pačioj pusėj.
Nesipainiok mano kely.
Negaliu.
Mes tave persekiosim. Pasaulis tave persekios.
Ir vienaip ar kitaip ši tavo misija
tau brangiai kainuos.
Jei neatsakysiu, sulauksim svečių.
Alio.
Prašau direktorių Denlinžerį.
Direktorius dabar negali. Kuo galiu padėt?
- Su kuo kalbu? - Su CŽV direktorium Judžinu Kitridžu.
- Žymuo? - Bosonata. Mažoji, vienas žodis.
- Pone, turim situaciją. - Negali būt.
Jūsų adjutantas prieš 10 min. rastas savo namie be sąmonės.
Buvo apkvaišintas.
Suprantu.
Nemanau, pone.
Apsauga fiksavo jį įeinantį į šį pastatą prieš 15 minučių.
Suprantu, ačiū.
Ar galit laisvai kalbėt?
- Ne, ačiū. - Apsaugos komanda išsiųsta.
Jei jums pavojus, tiesiog atsijunkit, kol suskaičiuosiu iki penkių.
Vienas, du...
O kaip planuoji iš čia ištrūkt?
Žinoma.
NEĮMANOMA MISIJA: MIRTINAS ATPILDAS. PIRMA DALIS
AL DHAFROS ORO BAZĖ JUNGTINIAI ARABŲ EMYRATAI
Klausykit.
Amerikiečių operatyvininkai, piktas ant savo šalies,
dingo ir išklydo iš kelio.
Jo tikslai kelia grėsmę mūsų nacionaliniams interesams.
Jis turi būti bet kokia kaina neutralizuotas.
Visi daiktai, kuriuos turi tas vyras, gyvybiškai svarbūs
ir turi būt perimti nesugadinti.
Pats vyras paaukotinas.
Nevalia jo nuvertint.
Infiltravimosi, apgaulės, sabotažo ir psichologinio karo meistras.
Ponios ir ponai, iš esmės jis
aiškiaregis, formą keičiantis chaoso įsikūnijimas.
Todėl dėl jūsų ir esančių aplink jus saugumo,
nė nebandykit jo sulaikyt,
nebent, pervėrėt jam širdį mediniu kuolu.
Tai ne pratybos.
Save suvokiantis, besimokantis,
tiesą ėdantis skaitmeninis parazitas,
užkrečiantis visą kibernetinę erdvę.
Anksčiau ar vėliau tai turėjo įvykt.
Ir dvi rakto pusės...
Tai gali būt priemonė kontroliuot šią „esybę“.
Vadinasi, visų šalių vyriausybės mus nužudytų, kad gautų raktą.
Įskaitant ir mūsiškę.
Taigi.
Paskyrė mums nesankcionuotą misiją,
kuri nulėkė nuo bėgių nė neprasidėjus.
O tai reiškia, kad net šis pokalbis - išdavystės aktas.
Arba, kaip mėgstam sakyt, pirmadienis.
Tai koks scenarijus?
Pirkėjas atskrenda iš Amsterdamo, 30 min. iki jungiamojo skrydžio.
Per tą laiką jis tikisi nupirkt šią pusę rakto.
Galima manyt, kad pirkėjas turės
kitą pusę su savimi.
Vienintelis būdas patikrint mūsų pusės tikrumą.
Kaip identifikuosim pirkėją?
Šis Geigerio skaitiklis
aptiks drakono kiaušinio
pirkėjo rakte radiacinį parašą.
Išplėstos realybės sluoksnis šiuose akiniuose
nuves mus pas jį.
Labai išmintinga.
Taigi. Nustatom pirkėją, apšvarinam. Darbas atliktas.
- Ne. - Ne. Žinoma, ne.
Ir visas raktas bus nieko vertas, jei nežinosim, ką atrakina.
Taigi. Parduosi pirkėjui mūsų rakto pusę.
O mes išsiaiškinsim, kur pirkėjas skrenda
ir užsisakysim vietą tame lėktuve.
Seksi raktą, kad ir kur jis keliautų,
ir tikėsiesi, kad atsidurs rankose to, kuris žino, ką atrakina.
Tikra tiesa.
Viso rakto suradimas -
tai tik pradžia.
Pasaulio likimas priklauso nuo to, ar rasim, ką raktas atrakina.
Tas tipas. Jūs jį pažįstat?
Asmeniškai - ne.
Bet tai asmeniška.
Ačiū.
- Kas čia? - Kas?
Signalizacija. Įtartinas krepšys į Veneciją.
Ne, dingo. Turbūt netikras aliarmas.
Stebėjau, mūsų Kadras. Kur jis?
Kadras. Matau jį.
Terminalas B, 15 vartai, juda į pietus.
- Galiu ir aš. - Ne.
Itanai, paaiškink mūsų draugui Tinklo klajūnui,
kad moku programuot ne prasčiau už jį.
Be komentarų.
Manai, mūsų Finėjas
vienas sugalvos, kaip nužudyt Esybę,
o aš tik palaikysiu jam lituoklį?
- Tikriausiai. - Užtikrintai.
Iš kelio!
Sakykit, kur jis.
- Kur jis? - Mėlynu kostiumu. Tiesiai prieš tave.
- Čia ne jis. - Jis.
- Sakau, čia ne jis. - O aš sakau...
...veido atitikimas idealiai...
Kaip tą padarei?
Niekas neapsaugotas nuo Keistuolio Finėjo.
- Radau jį. - Kur jis?
Terminalas E, penkti vartai.
Po galais, juk tai kitam oro uosto gale.
Itanai, jie eina į Terminalą E. Ta oro uosto pusė - tavo.
- Ačiū, Liuteri. Matau pirkėją. - Matau.
Pirkėjas - Otas fon Borkas. Šveicarijos pilietis.
Jungiamasis skrydis į Veneciją po pusvalandžio. Reisas 1031.
Bendži, įsodink mane į Venecijos reisą.
Taip. Reisas 1031 į Veneciją. Palauk.
Itanai, kas čia ką tik buvo?
- Jį apšvarino. - Kaip suprast apšvarino?
Moteris jį apvogė. Sekit ją. Pasakykit, kas tokia.
1031 VENECIJA
Liuteri, nutildyk mūsų ryšį.
- Kas yra? - Ta kuprinė keliavo į 1031 reisą.
Kokia kuprinė?
Prieš kelias minutes suveikė signalizacija.
- Ir kas iš to? - Ji iš 1031 reiso.
Į Veneciją. Pirkėjo lėktuvas. Itano lėktuvas.
Liuteri, girdi? Kas ji?
O jei aliarmas buvo tikras?
Gal kas nors į tą lėktuvą bando įnešt bombą?
O jei Esybė nori, kad taip manytume ir neleistume Itano į lėktuvą?
- Liuteri, kas dedasi? - Perspėt jį?
- Ne. - Vyrai, vyrai? Girdit mane?
Surask kuprinę. Aš nuvesiu. Eik.
Liuteri, pasakyk. Kas nors negerai?
Nėra ko nerimaut. Padėtis valdoma.
Matau ją.
Informacija apie ją gaunu... dabar.
Brangenybių vagystės, SUKČIAVIMAS, apiplėšimas
Kad ir kas ji, tikrai ne šnipė.
Vagilė.
Kur aš einu, Liuteri?
Bendži, tau kairėj durys.
Dabar jas atrakinu.
SAUGOMA ZONA
Ieškoma kuprinė ant takelio 01833.
Važiuoja į pastato šiaurės vakarų kampą.
Supratau!
Labas.
A, supratau.
Supainiojot su kita.
Manęs nedomina.
Suteik man progą.
Rėksiu.
Prašau.
Ko tau reikia?
Šio rakto.
Kurį nušvilpei iš to žmogaus kišenės.
Jis bevertis...
...be šio rakto.
O kartu...
jie verti 4 milijonų kriptovaliuta,
kurią tas žmogus vežėsi USB laikmenoj.
Nieko apie tai nežinojau.
Tai kodėl laikmena tavo kišenėj?
Kas tu?
Kažkam dirbi?
Niekad. Griežtai tik viena.
Šiandien turi partnerį.
Man reikia, kad žmogus, iš kurio pavogei,
atliktų pavedimą ir paliktų oro uostą su jais abiem.
Net nesužinojęs, kad buvo apvogtas
ir prieš sėsdamas į reisą...
- Septynios minutės. - Už septynių minučių.
Abu žinom, kad tu kieta vagilė.
Pažiūrėsim, ar moki grąžint į kišenes.
Tikiesi, kad grąžinsiu.
Žinau, kad grąžinsi.
Tu vagis. Tau reikia pinigų.
Galiu jų tau duot.
Rinkis. Sutinki ar ne.
Gerai.
Koks scenarijus?
Tikiuosi, žinai, ką darai.
Paskui tave.
O, man jo nereikės.
Nerūkau.
Pasilik. Jis tau primins mane.
Itanai, pirkėjo rakto lydinys
- ne toks pats. Čia klastotė. - Mažiau nė nesitikėjau.
Bet mūsų tikslas nesikeičia. Pirkėjas turi iškeliaut su abiem raktais.
Kalbėk, Liuteri. Kur man eit?
Bendži, leiskis laiptais priešais.
Kuprinė turi būt ten.
Gerai. Aš ten. Aš ten.
Štai jis.
Priešais jus.
Gerai, gerai. Atsiprašau. Supainiojau jus su kitu.
Hantas mus kvailina.
Visi! Išsiskirstom po du.
Itanai, draugai amerikiečiai darosi gudresni.
Išsiskirsto ir šukuoja oro uostą.
Būk atidus.
Kaip tave vadint?
Kaip tau Greisė? O tu?
Klausyk, Greise.
Turi žinot, kad mes čia ne vieni.
Jei liepsiu bėgt, bėk.
Bėgt?
Darosi įdomu.
Bendži, paėmei tą kuprinę?
Radau!
Viduj cilindro formos prietaisas. Išimsiu.
Kaip sekasi, Liuteri?
Itanai, pirkėjas laukimo zonoj virš tavęs.
Eskalatoriaus viršuj.
Visi padaliniai juda tavęs link.
Netrukus aplink tave knibždės agentai.
Kad ir kas čia, ką tik įjungiau.
Atrodo, turim penkias minutes.
- Ir dar branduolinis. - Kokio dydžio?
Pakankamo, kad ištaškytų visus oro uoste.
- Gali nukenksmint? - Neturiu įrankių!
- Tai surask. - Kur man rast...
Dabar jau bėgsim?
Dar ne.
Bendži, kaip sekasi su bomba?
Nagi, nagi.
Yra!
Cilindrinis šifras. Aštuoni ratai.
Po 14 raidžių ant kiekvieno rato.
Pusantro milijardo galimų kombinacijų.
Maždaug.
Dieve.
Kas dabar?
Ratukai... Sudėliota žinutė.
JUMS DUNN.
Jokiu būdu. Dar ne.
Ne, Liuteri. Ne šakės.
DUNN.
Mano pavardė.
Tai žino, kas aš.
Pala. Žinutė ekrane.
„Aš kalbu be burnos, skrendu be sparnų. Kas aš?“
Pričiupai. Kas?
Čia mįslė. Spėju, įtaisas paleidžiamas balsu.
Ir nori atsakymo.
„Skrendu oru...“
Aidas!
Taip, taip, taip!
Gerai. Nauja žinutė.
„Ar bijai mirties?“
- Kokia čia mįslė? - Ne, ne mįslė.
Psichometrinis testas.
Kuo daugiau atsakysi, tuo daugiau jis apie tave žinos.
Ar bijai mirties? Ne!
- Pavyko? - Pamelavau. Jis žino.
Tai sakyk tiesą. Sakyk.
„Ar bijai mirties?“ Taip! O kas nebijo?
Gerai. „Kas vis artėja, bet taip ir neateina?“
Pala, šitą žinau.
Laikas eina, Liuteri.
Nemoku spręst mįslių, Bendri. Ką dar pasakyt?
Mums baigias laikas.
Štai jis.
Per daug lengva.
Atleisk, kad trukdau, Itanai.
Gal kartais žinai, kas vis artėja,
bet taip ir neateina?
Kas vis artėja, bet taip ir neateina?
Rytojus.
Ką?
Vis artėja, bet neateina. Rytojus.
- Tai rytojus. - Rytojus.
Rytojus! Rytojus!
Taip! Gerai, kitas klausimas.
Duok tuos daiktus.
- Aš stebėsiu. - Nepasitiki manim?
Liuteri, kas dedasi?
Nėra ko jaudintis. Padėtis kontroliuojama.
Gerai, kitas kausimas:
„Kas tau svarbiausia gyvenime?“
Pasakyk.
- Bet jei... - Nėr pasirinkimo. Sakyk.
Mano draugai.
Šunsnukis.
- Ar jis?... - Taip.
Duok pinigus, duok raktą.
Gerai. Kas didėja, nors kuo daugiau išimi?
- Duobė. - Duobė. Puiku!
Klausimų nėra, liko vienas ratas.
Kaip man atsakyt, jei nėra klausimo?
Turbūt paskutinis testas.
Turiu 45 sekundes!
Kas bus dabar?
Galvoju. Nejudėk.
Liuteri, aš prispaustas. Reikia ištrūkt. Kur man eit?
Turim didesnę bėda, Itanai.
Labai tikėtina, kad niekas iš čia neištrūks.
Ką?
Bagažo skyriuj bomba. Branduolinė bomba.
Tas klausimas buvo nukenksminimo kodui.
Baik. Baik, baik.
Kodėl man nepasakei?
Tu ir taip užsiėmęs. Nenorėjom trukdyt.
Klausykit. Su atomine bomba iškart turit man trukdyt.
- Kiek laiko? - 20 sekundžių.
20 sekundžių?
Dar vieną mįslė, galvoju. 15 sekundžių!
Ramiai, ramiai. Kokia mįslė?
Kol pasakysiu, visi būsim negyvi!
Nagi, Bendži.
Kodėl mums visada taip?
10 sekundžių.
Devynios... aštuonios...
septynios... šešios... penkios...
S Ė K M Ė S
Dieve.
Kas yra?
- Ji tuščia. - Kaip suprast tuščia?
Viduj nieko nėra.
Ji paėmė raktą.
- Kurį raktą? - Mūsų. Tikrąjį.
- Ką? - Surask ją.
Matau. Eina į Terminalą E.
- Ne. Negali būt. - Kas yra?
Liuteri, Bendži. Dingstam!
- Kur susitinkam? - Nesusitinkam.
Misija nutraukta. Nešdinkitės.
Hantai! Nė iš vietos!
Matot jį? Kur jis?
Atleiskit, atsiprašau.
Atsiprašau, atsiprašau!
ROMA
- Traukitės! - Iš kelio!
Jis turi būt kažkur čia.
Prakeikimas.
Čia turim trumpųjų bangų radiją,
magnetinius garso įrašus, katodinius kineskopinius ekranus.
Jokių vienetukų ir nuliukų.
Visiškai analoginis, saugus kabinetas,
apsaugotas nuo skaitmeninės Esybės.
Iš kur šita transliacija?
CORONA šnipinėjimo palydovas iš Šaltojo karo laikų.
Nenumanau, ko juos dar naudojam.
Na, nenaudojom.
Prieš 20 metų perdavėm Nacionalinei orų tarnybai.
Paskutinis iš dar funkcionuojančių.
Ar tas daiktas padės rast jūsų bevardį iš IMF?
To niekas neįstengs, pone.
Tačiau įranga leidžia mums stebėt šią moterį.
Ją matė su mūsų vaikinu Abu Dabio oro uoste.
Kas ji?
Kur ji dabar?
Jūs čia, nes Italijos policija gavo anoniminį pranešimą,
kad moteris, atitinkanti jūsų apibūdinimą,
šiandien popiet atskris iš Abu Dabio.
Moteris su savim turėjo ne vieną pasą.
Ši ieškoma už sukčiavimą Sankt Peterburge.
Juvelyrikos vagystė Antverpene. Meno vagystė Monake.
Sukčiavimas Milane. Turto prievartavimas Mumbajuj.
Bet šitas man geriausias:
pasipriešinimas areštui Rio.
Todėl man kyla klausimas...
Kuri iš šių moterų esat jūs?
Gyvenime nesu jų mačius.
Buvo jūsų rankinėj.
Ir visuose - jūsų nuotrauka.
- Galiu pažiūrėt? - Prašom.
Taip. Nepaprastai panaši...
Bet ne aš.
Kaip jums sakiau...
Aš mokytoja iš Braitono. Man papildomos atostogos.
Kad ir kur jūs įsivėlėt,
žinokit, kad įsigijot itin galingų priešų.
Gerai.
Atvažiavo jos advokatas.
Mano advokatas?
Magistrate Speci.
Atleiskit, kas jūs?
Interpolas.
Atvažiavau dėl suimtos moters iš Abu Dabio.
Pateikit sąrašą daiktų, kurios ji turėjo per sulaikymą.
Galit pateikt kokį nors dokumentą?
Kur kiti?
Užtikrinu, čia viskas.
- Kokia jūsų pavadė? Ji išskrido - iš Abu Dabio su tam tikru raktu.
Rakto nebuvo.
Jis gana neįprastas.
Galima supainiot su pakabuku.
Tokį norisi pakabint ant grandinėlės
ir apjuost Amelijos kaklą.
Amelijos?
Jūsų žmona.
Mylimos dukters Serenos mama.
Jūs ne iš Interpolo.
Iš jo, jei tik noriu.
Galiu būt bet kas... Ir žinau viską.
Žinau, kad būtų ne pirmas kartas, kai vagiat.
Cartier vėrinys.
Įtarimus jums panaikino, bet abu žinom,
kad dovanojot jį meilužei Valerijai.
Rugpjūčio 21-ą. Jos gimtadienis 29-ą.
Kas jūs?
Turėsiu jus apieškot.
Kad įsitikinčiau.
Jūsų sekretorė jau ne su mumis.
Ačiū, pareigūnai.
Prašau.
Galit palaukt už durų. Ačiū.
Tu.
Tavo darbas.
Paskambinau policijai. Nesakiau apie tavo spalvingą praeitį.
Čia jau tavo kaltė.
Įkišai raktą kitam keleiviui prieš pat suėmimą.
Apsikeitėt kontaktais ir sutarėt vėliau susitikt.
Ir dabar...
kažkoks žmogus nė nenujaučia, kad turi tavo raktą.
Nežinantis kurjeris. Tobulas bendrininkas.
Spėju, kad jis... vidutinio amžiaus?
Vyras, visą gyvenimą laukęs, kad jį pastebės tokia moteris kaip tu.
Našlaitė.
Labai protinga, be galo išradinga.
Augus skurde ir trokštanti gražių daiktų.
Kitų žmonių daiktų.
Kažkas įžvelgė tavo potencialą ir padėjo tobulint įgūdžius.
Įgūdžius, kurie leido tau susikurt norimą gyvenimą.
Dizainerių drabužiai, puikus maistas, prabangūs viešbučiai.
Įgūdžiai leido vienu žingsniu lenkt įstatymą...
Iki šiol.
Neapkaltinsi merginos už pastangas nesąžiningai gyvent.
Nenutuoki, ką pavogei. Kitaip net nebūtum vogus.
Pasakysiu štai ką.
Ištrauk mane, ir nuvesiu tiesiai prie rakto.
Turiu geresnę mintį.
Papasakosi man viską.
Tada pagalvosiu, ar tave ištraukt.
Pradėk nuo to, kas tave pasamdė.
Ir nemeluok... Suprasiu.
Nenutuokiu, kas mane pasamdė.
Kontaktai su klientu buvo beveik tik elektroniniai.
- El. paštu? - Žinutėm.
- Užšifruotom? - Žinoma.
- Beveik? - Atsiprašau?
Sakė, kad kontaktai buvo beveik tik elektroniniai.
Kartą paliko siuntinį kavinėj Liuksemburge.
- Voką. - Kas buvo voke?
Bilietas į Abu Dabį.
Ir...
Tavo nuotrauka.
Man nurodė sekt tave oro uoste.
Nes tu seksi taikinį.
Taikinys turės raktą ir 4 mln. kriptovaliuta.
Beje, USB laikmena bevertė. Tuščia.
Vienintelė viltis, kad man sumokės - atvežt tavo rakto pusę.
Tau nurodė pristatyt į...
Veneciją.
Puota dožų rūmuose. Rytoj. Vidurnaktį.
Kažko lauki?
Tavo draugai iš oro uosto. Ką tik mačiau juos koridoriuj.
Galėjai pasakyt ir anksčiau.
Jie gaudo tave, ne mane.
Pervetito!
Ne, Greise.
Ne, ne, ne.
Ji mano klientė.
Greise.
Ne, ne. Ne.
Ne, ne! Traukitės, greičiau!
Atsiprašau!
Kas taip statosi?
Greise! Turi sustot.
Greise.
Sustok. Paklausyk. Aš bandau tau padėt. Greise!
Atvesk ją.
Tu sveika? Sveika? Ne, ne, ne.
Mums viskas gerai.
Duok ranką.
Lėtai, lėtai. Gerai.
Iš lėto.
Niekas nelūžo? Viskas gerai? Tu sveika?
Hantai!
Viskas baigta.
Paleisk merginą.
Užsidėk antrankius.
Štai Užsidėk. Nagi!
Viskas gerai. Į tave jis nešaus.
Visus ginklus ant žemės!
Spec. operacijos. Jis ieškomas dėl terorizmo.
Po galais, Dega. Atsikratyk tų moterų.
Hantai, paklausyk. Klausyk.
Paleisk ją ir užsidėk antrankius.
Meskit ginklus. Tuojau pat!
Viskas kontroliuojama.
Viskas gerai! Viskas gerai, viskas gerai!
Visi žemėn! Žemėn!
- Žemėn, žemėn! - Slėpkis! Slėpkis!
- Vairuosi tu. - Ką?
Ne, ne, ne!
Važiuok! Spausk akceleratorių.
Varyk, varyk!
Pirmyn, pirmyn!
Lipk vidun!
Gerai. Važiuok.
Nesustok.
Mašina, mašina.
Viskas gerai. Nuspausk stabdį. Užvesk mašiną.
Palauk, palauk.
- Kas atsitiko? - Gana. Aš to nedarysiu.
Mes persekioja.
Taip. Vairuok tu. Nagi.
Kas tas žmogus?
Nenumanau.
- Viskas gerai? - Bus gerai, kai tai baigsis.
O, varge.
Viskas gerai, viskas gerai.
Ar bent kas mūsų nepersekioja?
Turim atsikratyt šitos mašinos.
Paspirtukai! Prakeikimas.
Ką mes darom?
SAUGI MAŠINA
Ieškom naujos mašinos.
Gerai.
- Duok akimirką. - Taip, aha.
- Ačiū. Gerai? - Taip.
- Pasiruošus? - Pasiruošus.
- Oho. - Viskas gerai?
Klausyk. Aš atsiprašau. Tai...
- Viskas gerai. - Ne. Šita mašina...
Viskas gerai.
Jas kartais taip sureguliuoja, kad...
- Važiuokim. - Man reikia...
Iš eismo kamerų atpažinta moteris.
Dabar ji mėlynam Fiat 500.
Ekipažai persekioja.
Dabar tu mano.
Atrodo, atsikratėm.
Tiesiog...
Traukitės, traukitės!
Kūdikis, kūdikis, kūdikis!
Pala. Ką?
Ne, ne, ne.
Varyk, varyk!
Važiuok tiesiai.
- Nukelk koją nuo pedalo. - Mes degam! Degam!
Padangos. Stenkis važiuot tiesiai.
- Laikykis. - Kodėl ji sukasi?
Gerai, gerai, gerai!
Tvarka, tvarka.
- Dešinėn. Ten. Suk dešinėn! - Nagi!
Į dešinę. Suk dešinėn!
- Kas vairuoja? - Tu.
Varyk, varyk. Tiesiai.
Važiuok, važiuok.
Laikyk tiesiai.
Ar į kairę. Važiuok. Tau puikiai sekasi.
Farai! Daug farų!
Imk vairą.
Stabdyk, stabdyk.
Gerai, vairuok.
Tiesiai?
- Dešinėn, dešinėn. - Tvarka.
- Kur dabar? - Kairėn, kairėn.
Gerai. Viskas gerai, gerai.
Žmogus.
- Mašina, mašina. - Matau!
Spausk.
Laikykis!
- Kas darosi? Kur važiuojam? - Nežinau.
Stabdyk, stabdyk, stabdyk!
Nejausk man neapykantos.
Greise. Greise!
Nagi, nagi.
Itanai.
Itanai!
Nagi... Eikš.
Gerai. Žinom, kad pusė rakto pas Greisę.
Ir žinom, kad šįvakar ji bus dožų rūmuose.
Ir turim gerą nuojautą, kas jos ten lauks.
Vakarą rengia ne kas kita, o mūsų mylima
tarptautinė prekeivė ginklais juodojoj rinkoj Alana Mitsopolis.
Baltoji našlė.
Ji žino, kas tu, ar vis dar laiko tave
pasaulinio garso žudiku maniaku Džonu Larku?
Kas sakė, kad aš ne jis?
Ar ji Paryžiuj nepaskyrė premijos už tavo galvą?
Paskyrė. Ji su Itanu... ...susitarė.
Niekad nesakei, kaip.
Gal galim tęst?
Gerai.
Tarkim, šįvakar per puotą turėsim visą raktą.
Bet dar nežinom, ką jis atrakina. Turim rast žmogų, kuris žino.
Klausimas... kur pradėt ieškot.
Supratom, kad bomba pati į oro uostą neatėjo.
Ar ne? Kažkas ją įnešė.
Kažkas, dirbantis Esybei.
Čia viskas, ką gavau iš oro uosto saugos kamerų.
Iki tos akimirkos, kai kilo chaosas.
O čia įrašas iš tavo išplėstos realybės akinių.
Paleidau visų, buvusių oro uoste, veido atpažinimą.
Matai ką nors keisto?
Lyg vaiduoklis.
Vaiduokliai neatsispindi.
Vienintelis žmogus oro uoste be tapatybės.
Vienintelis, kurio niekur kitur oro uoste neradom...
Tik šį atspindį.
Jį ištrynė.
Realiu laiku.
Esybė.
Jį saugo.
Tu jį matei, ar ne?
Nebuvau tikras.
Na, tai kas jis?
Maniau, kad kas nors,
jau seniai numiręs.
Kitame gyvenime.
Prieš IMF.
Iki tol, kai man pasiūlė rinktis.
Pačia tikriausia prasme...
Jo dėka esu toks, koks esu.
Jis turi vardą?
Save vadina Gabrielium.
Tu jį pažįsti.
Niekas jo nepažįsta.
Apie jo praeitį nieko nėra.
Esybė tuo pasirūpino.
Jis - tamsos mesijas.
Esybės pasirinktas pasiuntinys.
Ir jis žiūri į mirtį
kaip į dovaną, kuria nori pasidalint su pasauliu.
Iš kur žinai?
Vis dar turiu draugų MI6.
Draugų, kurie bijo, kad Britanijos vyriausybė užvaldys Esybę.
Bet koks bandymas sutrukdyt būtų laikomas išdavyste.
Ir kadangi tu nurašyta, tavo draugai
paskambino ir paprašė pagalbos.
Jie žinojo, kad Gabrielius tarnauja Esybei.
Žinojo, kad jis pakeliui į Stambulą
paimt pusės kryžiaus formos rakto.
Todėl... Turėjau jį aplenkt.
Kai Kitridžas paskyrė už tave premiją,
pasislėpei dykumoj.
Tik premijų medžiotojai tave vis tiek surado.
Taip.
Ar tavo draugai sakė, ką tas raktas atrakina?
MI6 mano, kad jis susijęs su Esybės pradinis kodas.
Pradinis kodas.
Kada ketinai man pasakyt?
Sakau dabar.
Kaip tavo draugai iš MI6 su tavim susisiekia?
Kalbėjai su jais? Akis į akį?
Aš nurašyta.
Jie nerizikuos asmeniškai susitikt. Todėl visas bendravimas...
Buvo elektroninis. Skaitmeninis.
Ne. Negalim būt tikri, kad tai buvo Esybė.
Negalim būt tikri, kad nebuvo.
Negalim būt tikri dėl nieko, išskyrus šį pokalbį.
Nė vieno jūsų neturėjo čia būt.
- Itanai... - Ne tu pažįsti Gabrielių, o aš.
Jis mėgaujasi ne žudymu.
O sukeltom kančiom.
Ir jis geriausiai žino, kaip mane surast.
Pasinaudojus jumis visais.
Jei apie mane žino Gabrielius,
tai žino ir Esybė.
Jis mane čia atviliojo ne šiaip sau.
Yra priežastis, kodėl jūs čia. Tai nori, kad būtumėt čia.
„Kas tau gyvenime svarbiausia?“
Ne. Turit visi iš čia dingt.
- Itanai, o jei jis to ir nori? - Privertė dingt iš oro uosto.
O jei nori, kad puotoj šįvakar būtum vienas?
Važiuosiu vienas. Bent nereikės jaudintis dėl jūsų.
Kaip tik todėl nenorėjau tau sakyt.
Itanai, žaidi keturmačiais šachmatais su algoritmu.
Esybė žino, kas mes tokie.
Turbūt apsvarstė visus mūsų žingsnius.
Ką nors darydami turim manyt, kad ji iš mūsų to ir tikisi.
Jei nori įveikt tą Esybę, turi imt mąstyt kaip ji.
Šaltai, logiškai, be emocijų.
Jei tas raktas leidžia kontroliuot Esybę,
tai kas jau kas, o Gabrielius neturi jo gaut.
Ji teisi, Itanai.
Gabrieliui negali gaut rakto.
Ir mūsų gyvenime nėra svarbesnio dalyko už šią misiją.
Aš nesutinku.
Aš pirmąkart Venecijoj.
Ir aš.
Pavaišint gėrimu?
Aš kai ko laukiu.
Ir aš.
Galim laukt kartu. Aš Gabrielius.
Jei taip sakai.
O tu Greisė.
Su savim neturiu.
Ir nesitikėjau.
Bet kokiu atveju, aš čia ne dėl rakto.
Ko tau reikia?
Papasakosiu vieną istoriją.
Tu tikrai ne tas, su kuriuo atėjau susitikt.
Tai tavo istorija, Greise.
Žinau, kaip ji baigiasi.
Pavaišinsiu gėrimu ir galbūt ją pakeisi.
Eikim į šventę.
Atleiskit, pone.
Prašom sekt paskui mane.
Svarbu, kad suprastum... Tu nesi unikali.
Prieš 30 metų
jos vardas buvo Mari.
Pirma iš daugelio moterų, patikėjusi mūsų bendru draugu.
Visos moterys turėjo tai, ko jam reikėjo.
Visos buvo kaip reikiant įkliuvusios. Bent jis joms taip įteigė.
Atpažįsti?
Kas nutiko Mari?
Tas pats, kas ir kitoms moterims, kuriomis jis naudojosi.
Kaip ir visiems, kas prisiliečia prie to rakto.
Jam nerūpi, žmonės gyvena ar miršta.
Jam rūpi tik jo tikslas.
O dabar vienintelė kliūtis jo kelyje...
Tai tu.
- Kodėl turėčiau tavim tikėt? - Neturėtum.
Pakliuvai į melo pasaulį, Greise.
Niekas niekam nesako tiesos.
Tik atmink tai, kai jis žada tave saugot.
Greise.
Seniai matėmės, Itanai.
Reikėjo mane nudėt, kai turėjai progą.
Labas vakaras visiems.
Ar tik čia ne Džonas Larkas?
Tiesą sakant, ne.
Bet kol būsi pasiruošęs pasakyt savo tikrą vardą,
tiks ir Larkas.
Gera tave matyt, Alana.
O tu, spėju, Gabrielius.
Taip nedaug apie tave girdėjau.
Gyvai tu daug gražesnis.
Ir koks džentelmenas.
Tu tikriausiai Greisė.
Turėčiau tave pažinot?
Spėju, šį tą man atnešei.
Tu mane pasamdei.
O, aš tave pasirinkau.
Ne!
Nedrįsk.
Ji jo neturi.
Kur jis?
Ten, kur nesugalvosi ieškot.
Gal eikim viršun? Išgersim.
Kur eini?
Privatus vakarėlis. Tau negalima.
Velnias.
Kaip dauguma žinot, aš tik tarpininkė.
Suvedu pirkėją ir pardavėją.
Kartais dėl pinigų, kartais dėl informacijos, bet dažniausiai...
Dėl draugystės.
Noriu, kad visi gražiai sutartų.
Ypač su manim.
Bet... Pasaulis keičiasi.
Tiesa nyksta.
Artėja karas.
Ir raktas nuo dominavimo pasaulyje, visų pirma ir yra... Raktas.
Turintis galią valdyt Esybę.
Tas, už kurį pasaulio vyriausybės
sumokėtų karališką išpirką, kad tik jį gautų.
Ir kai kurie brangiausi mano draugai,
šiuo atveju, visos didžiosios branduolinės valstybės ir keletas mažųjų...
paprašė gaut tą raktą.
Žinoma...
Jei rasi raktą, tau iškils neišsprendžiama dilema.
Tie, kuriems duosi raktą, bus amžinai tau skolingi.
O likusiam pasauliui būsi priešė.
Ji man patinka!
Kokie tavo santykiai su juo?
Gabrielis atstovauja kitai suinteresuotai pusei.
Tiesą sakant, šį vakarėlį
suorganizavo ta suinteresuota pusė.
Net galima sakyt, kad šis vakarėlis ir yra suinteresuota pusė.
Ar tai?...
Esybė.
Siužetas aštrėja.
Ar atiduot raktą vienam iš senųjų draugų, ar...
Ar patikėt jį ir savo likimą Gabrieliui
ir jo pragaro mašinai?
Kodėl tu tikra, kad gausi visą raktą?
Turi vieną pusę.
O ji žino, kur kita pusė.
Tarkim, tu ją gausi.
Kodėl tau nepasilikus rakto ir visų jo galių sau?
Ji nežino, ką jis atrakina.
Kaip ir mes visi.
Žodžiu, turi pasirinkt mergintoją.
Neskoningai pasakei, Larkai. Bet tai tiesa.
Aišku, aš žinau, ką jis atrakina.
O ką jis siūlo už raktą?
Kaip prieš tai sakiau Greisei, aš čia ne dėl rakto.
Rytoj turėsiu abi jo puses.
Kodėl toks užtikrintas?
Neįsivaizduoji galios, kuriai aš atstovauju.
Tūkstančiai kvadrilijonų skaičiavimų per milisekundę.
Subtiliai manipuliuojama milijardais protų,
įvertinamos visos galimybės ir rezultatai,
visi scenarijai, net ir neįtikėtini.
Ir sudėliojamas tikras labiausiai tikėtinas būsimas įvykis.
Su vos keliais dabarties pakeitimais,
ateitis... yra visiškai užtikrinta.
Raktas atsidurs pas mane.
Rytoj.
Rytų ekspresu, važiuojančiu į Insbruką.
Į Insbruką?
Tai žino.
Žino, kad jau pasirinkai mergintoją.
Žino, kad bandysi gaut abi rakto puses,
desperatiškai siekdama kontrolės.
O man buvo pažadėta, kad visas raktas
gulės man prie kojų,
jei tam tikras žmogus mirs šiąnakt.
Kas?
Ji.
Arba ji.
O tu būsi liudininkas, Itanai.
Raktas bus mano ir aš dingsiu.
Išnyksiu kaip dūmas per uraganą.
Bet tik tada, kai kažkas iš jūsų pasirūpins mirtimi.
Viskas nulemta.
Matot, kas čia...
Ar ne?
Jis bijo.
Tai bijo.
Kažkaip žino, kad mes netoli.
Kitaip kam tau čia būt?
Padėkit man. Padėkit surinkt raktą, ir aš sunaikinsiu tą daiktą.
Tai žino tavo paslaptis, Alana.
Neklausyk to... fanatiko.
Padėk jam. Mirsi ir tu.
Padėkit jam, ir mirs visi.
Susitiksim rytoj.
Alana.
Jo likimas nulemtas.
Nulemt ir taviškį?
Alana.
Atleisk... Larkai.
Prisimindamas senus laikus, leisiu pasirinkt.
Ilza...
Ar Greisė.
Nudėk jį, Zola. Nudėk. Nudėk vietoj.
Tada renkiesi tu, Alana.
Tik priminsiu. Greisė žino, kur antra rakto pusė.
Jei kas nors nutiks bet kuriai iš jų,
Žemėj nebus vietos, kur tu ar tavo dievas būsit saugūs nuo manęs.
Nebus vietos, kur tavęs nenudėčiau. Tai... ...nulemta.
Džiugu tave matyt, senas drauge.
Iki greito.
Tu... Padarei didžiulę klaidą.
Mano gyvybei iškilus grėsmė.
Privalau rytoj būt tame traukiny.
Ir turiu gaut raktą.
Man nerūpi, kaip jį gausiu.
Nejudėk.
Bėk, kiek tik gali.
Kas per...
Greise! Greise!
Greise!
Liuteri, Bendži. Jei girdit, man reikia akių.
Greisė pėsčia eina iš rūmų. Ji turi raktą.
- Mes čia. Eik. - Turim ją surast. Kur ji?
Dingo vaizdas. Reikia kito palydovo.
Laužiuosi į rusų „Zenit 4“ šnipinėjimo palydovą.
Gramdom statinės dugną, bet bus gerai.
Čionai!
Kur man eit? Nagi, nagi.
- Palauk. - Tik paskubėkit.
Ji į šiaurę nuo tavęs. Eina per tiltą.
Pakartok, Bendži.
Eik į šiaurę. Ji eina per tiltą.
Itanai, pasuk į dešinę.
- Taip. Matau. - Siaura alėja, tada į kairę.
- Vėl dingsta vaizdas. - Ieškau kito.
Esybė išjunginėja palydovus greičiau, nei į juos įsibraunu.
Bendži, nematau jos. Kur ji?
- Siaura alėja, tada suk į kairę. - Gerai, supratau.
Suk į dešinę.
Atsiprašau, suklydau. Į kairę. Vėl į kairę.
Dieve.
Itanai, mūsų ryšys pažeistas. Tu kalbi su Esybe.
Į kairę. Į dešinę. Pereik tiltą tau iš kairės.
Itanai, čia ne aš. Girdi?
Itanai, atsiliepk.
Į alėją kairėj. Suk į kairę.
Į dešinę.
Bandyk atkurt ryšį.
- Pala. Kur eini? - Bandysiu surast Itaną.
Eik iki galo, tada į dešinę.
Itanai, matau Greisę. Už 800 m priešais tave. Suk į tą praėjimą.
Pala. Ne ten!
Ką? Kodėl?
Kuriuo keliu?
Į kairę ar į dešinę?
Nesvarbu.
Kaip nesvarbu? Kur ji?
Ji pakeliui prie Miničo tilto,
kur laukia Gabrielius.
Niekaip nespėsi ten laiku.
Bet tu gali spėt, Ilza.
Žinau, kas tau svarbiausia, Itanai.
Čia ne Bendžis.
Ne, ne jis.
Bet tau galas.
Tebūnie.
Tikėjausi, kad būsi tu.
Atsiprašau.
Pamiršau tavo vardą.
Liuteris.
Bendžis.
O ji?
Ilza.
Buvot artimi?
Tu ir ji?
Savotiškai.
Aš kalta dėl jos mirties.
Ne.
Dėl jos tu gyva.
Ir tai tiesa.
Nežinau, kai man jaustis.
Turbūt niekada nesužinosi.
Labai užjaučiu.
Jei galėčiau kaip nors padėt...
Apie tai ir norėtume pasikalbėt.
Po kiek daugiau nei trijų valandų
Baltoji našlė turėtų būt Rytų eksprese į Insbruką.
Ten pirkėjas perims visą ir patikrintą raktą.
Bet jis neturi viso rakto.
Ta Našlė neturi.
O mūsiškė galėtų turėt.
Kas tai?
Tavo proga būt kitu žmogum.
Nesuprantu.
Nemeluosim, Greise. Turi rimtą bėdą.
Net ir visi suklastoti pasai iš jos neišsuks.
Vyriausybės žino, kas tu.
Baltoji našlė žino.
Ir Esybė žino.
Dėl ateities tau liko tik trys pasirinkimai.
Kalėjimas.
Mirtis.
Arba šis pasirinkimas.
Šis pasirinkimas?
Vienu ar kitu metu
visi buvom atsidūrę panašioj padėty kaip tu.
Ir visiems buvo pasiūlyta rinktis.
- Tą patį pasirinkimą siūlom tau dabar. - Kokį?
Būti su mumis.
Būti vaiduokliu.
Pala, pala. Stop, stop.
Jūs nerimtai.
Sakei, kad padarysi viską, kad padėtum.
O tu iššoksi iš traukinio su raktu?
Taip.
Tu.
- Ne mes. - Taip.
O kas bus man?
Tave sulaikys žvalgybos tarnybos.
Greičiausiai tie patys žmonės, kurie vijosi mane Abu Dabyje.
Netrukus po to pas tave ateis žmogus.
Judžinas Kitridžas.
Pasakysi, kad tave siunčiau aš. Kad leidau tau pasirinkt.
Ir kad tu sutikai.
Pasitiki tuo Kitridžu?
Tikiu, kad jis supras tavo vertę.
Norės tave panaudot.
O po to... Kas?
Šitas?
Kada susigrąžinsiu gyvenimą?
Kokį gyvenimą?
Rimtai, Greise. Kokį gyvenimą?
Aš jį gyvenau. Visi gyvenom.
Niekas mūsų neverčia, Greise.
Mes čia, nes to norim.
Žinot, padėsiu jums tik sykį.
Padėsiu su raktu, o jūsų draugai ištrins
mano nusižengimus.
Naujas vardas, šiek tiek pinigų...
Tu būsi negyva.
Be komandos likęs laikas skaičuosis ne metais ar mėnesiais.
Jis bus skaičiuojamas valandom.
Bet jei pasiliksiu, būsiu saugi...
Jūs mane saugosit, ar ne?
- Taip. - Ne.
Negaliu to pažadėt.
Nė vienas negalim.
Bet prisiekiu...
Tavo gyvybė
man visad rūpės labiau nei saviškė.
Tu manęs net nepažįsti.
O koks skirtumas?
Supakavau parašiutą ir parasparnį.
Nelygu, kaip reikės šokt iš traukinio.
Ir pakeičiau ryšį. Naudosimės jonosferos bangom.
Ne tokios patikimos kaip palydovų, bet analogas, nepasiekiamas Esybei.
Supratau.
Čia tave palieku.
Čia diskas iš kompiuterio, kuriuo vakar naudojausi.
Jei ten yra bent pėdsakas Esybės kodo...
aš jį surasiu.
Bet reikės visų mano jėgų.
Turiu dirbt neprisijungęs ir ten,
kur Esybė manęs nesuras.
Turiu dingt.
Suprantu.
Dabar...
Užduosiu tau klausimą.
Ne kaip partneris. Kaip draugas.
Koks tavo tikslas?
Sunaikint Esybę.
O kaip dėl Gabrieliaus nužudymo?
Jis žino, ką atrakina raktas.
Mums jo reikia gyvo. Nepamiršau.
Ar prisiminsi ir tada,
kai žiūrėsi jam į akis?
Pagalvok apie tai.
Kam dar Esybei žudyt žmones, kurie tau brangūs?
Visi mano, kad gali valdyt Esybę.
Tik tu nori ją sunaikint.
Galimoj ateity
ji mato tave laimintį, Itanai.
Ir bijo.
Bijo, kad paimsi Gabrielių gyvą
ir priversi pasakyt, ką tas raktas atrakina.
Manau, skaičiuoja dvi galimas tikimybes.
Vienu atveju tu žūsti traukiny.
Kitu atveju... Tu nužudai Gabrielių.
Abiem atvejais
Esybė laimi.
Liuteri.
Manau, tu teisus.
Paimk raktą, iššok iš traukinio.
Gyvas.
Nežudyk Gabrieliaus.
Ir, kartoju,
nekeisk plano.
Itanai! Itanai!
- Ką? Kas atsitiko? - Numirė.
- Kaip suprast numirė? - Iškepė.
Padariau našlės kaukę Greisei,
bet kai gaminau taviškę, viską užtrumpino.
Gali pataisyt?
Be gyvybės ženklų.
Nesutaisyčiau nė per savaitę. Našlės traukinys po valandos.
Itanai.
- Turi važiuot be kaukės. - Čia ne išeitis.
Jie ieškos Itano ir Greisės stoty.
Kaukė buvo jo bilietas į traukinį.
Ką tai reiškia?
Greisė turi važiuot be manęs.
- Ką? - Ką aš?
Sugalvosi kitą būdą, kaip man patekt į traukinį.
Reikia posūkio, kur jis pakankamai sulėtės, ir aš galėsiu užšokt.
Pala, pala, pala.
Manot, kad važiuosiu viena?
Ne. Būsi ne viena.
Darysi, kaip suplanavom.
Gausi Našlės rakto pusę,
patikrinsi su savąja puse.
Bet pats iš savęs jis bevertis.
Vis tiek turėsim susitikt su pirkėju
ir kažkaip išgaut iš jo, ką tas raktas atrakina.
- Kaip? - Kaip?
Sugalvosim.
Man reikia daugiau detalių.
Paaiškės eigoj.
Tu gali, Greise. Gauk raktą ir lauk.
Aš pas tave ateisiu.
Itanai, jei Greisė nori į traukinį,
tai turi dėtis kaukę ir važiuot dabar.
Pažadėk, kad būsi traukiny.
Aš ten būsiu...
Kad ir kas nutiktų.
AUSTRIJOS ALPĖS
Informatoriai stebi oro uostą, traukinių stotį ir vandens kelius.
Greisė neišvažiuos iš Venecijos be mūsų žinios.
- Kalbėk, Bendži. - Nėra ko jaudintis, Itanai.
Traukinys pagal tvarkaraštį. Tu anksti.
Turim aibes laiko.
Tu tikras?
Taip. Dabar žiūriu į traukinį.
Sulėtės ties posūkiu lygiai po dviejų minučių.
Stebėk mano laiką ir kelią, kad ir kas būtų.
Būtinai. Susitiksim sutartoj vietoj.
Itanai, mūsų traukinys.
Taip. Matau.
Jau turi artėt prie posūkio.
Neatrodo, kad lėtintųsi.
Iš kur galim žinot, kad jis čia?
Nes ji čia.
O jei jis turėjo rimtą priežastį?
- Kas? - Hantas.
Jei turėjo rimtą priežastį nepaklust?
Jis visada nepaklūsta.
Jis ir jo linksmieji cirko iškrypėliai.
Tik tą jie ir daro.
O jei visada turi rimtą priežastį?
Ką darytum su raktu, jei jį turėtum?
Raktas, kuris turi galią parklupdyt pasaulį.
Perduočiau jį savo vadovybei.
Pagalvok, ką galėtum padaryt su ta galia.
Negaištum? Nė sekundės?
- Ne. - Kodėl?
Nes tiek galios vienam žmogui per daug.
Taigi.
Per daug galios bet kam.
Galbūt taip Hantas ir mąsto.
Imu abejot, kieno tu pusėj, Dega.
Kai kalbam apie pasaulio pabaigą,
aš visų pusėj.
Praleidau traukinį.
Praleidai traukinį! Kaip galėjai?
O kaip manai?
Gabrielius.
- Puiku. Ką darysim? - Be panikos.
Važiuoju paskui juos. Įlaipink mane į traukinį.
Kaip aš tave įlaipinsiu?!
Įjungtas autopilotas.
Netrukdyk man iki susitikimo.
Kur tu, Itanai?
Alana?
Viskas gerai?
Alana, tau viskas gerai?
Alana?
Alana!
Persirengei.
O tu niekad to nepadarysi.
Pone Kitridžai.
Kitridžas.
Jūs ne Alana Mitsopolis.
Negalit ja būt.
Alana, kurią prisimenu, buvo tokio ūgio...
gėrė kakavą Tiulri sode su savo mama.
- Paryžiuj. - Žinau.
Paryžiuj.
Galima?
Taip.
Kalbėk su manim, Bendži!
Važiuok tuo taku, aš tave nukreipsiu.
Supratau.
Savo vyriausybės vardu esu nenorom pasiruošęs priimt jūsų sąlygas
mainais į visą ir patikrintą raktą.
Taip. Apie tai.
Nors sutikom perduot jums visą raktą...
Turėjom nedidelę... problemą.
Ne, neturėjom.
Tik mano sąlygos... Pasikeitė.
Šiek tiek.
Akivaizdu, kad turiu primint mūsų susitarimą su jūsų velione motina.
Pagal tą susitarimą ji nebaigė savo dienų kalėjime.
Jūsų niekingai šeimos imperijai leidom gyvuot
su sąlyga, kad ji tenkins mūsų bendrus interesus.
Ką gi... Kai perduosim raktą,
visos kitos pusės iškart taps mūsų priešais.
Todėl man iš jūsų reikės šio to daugiau. Avansu.
Sau.
Aš klausau.
Zola, gal palauktum manęs bare?
BRITANIJOS PASAS
Šita...
Jūs ją pažįstat?
Sakykim, jos sunku nepastebėt.
Na, jei ją pažįstat, tai pamatysit, kad ji turi gerų savybių.
Gerai. Ko apie ją nežinau?
Ką gi, aš... Ji atliko man vieną darbelį ir...
Ir prašau, kad ją saugotumėt.
Saugot nuo ko?
Nuo visų.
Įskaitant ir mane.
Ir niekas neturi žinot, kad aš ją saugau.
Net ir Zola.
Tiesą sakant, kai kitąsyk susitiksim,
aš neprisiminsiu šio pokalbio.
Jus turbūt vadina Paris.
Anot žinutės, turit raktą.
Sakiau, kad raktas bus traukiny.
- Manai vyksta šiuo metu. - Žinom.
Žinot, kad vyru, kuris perims raktą,
bus nesunku atsikratyt.
Visais nesunku.
Jums atrodo, kad žinot, ką atrakina tas raktas.
Bet nežinot, kur spyna. Ne visai.
Ir jei man kas nutiks,
raktas bus bevertis.
Štai čia man ir papasakosit.
Kur traukinys?
Važiuoji teisingai, bet turi paskubėt.
Greičiau nebegaliu.
Kada pradėsiu leistis žemyn?
Netrukus.
Mūsų agento pavogtas ir ginklu paverstas DI
per palydovus galės būt perkeltas bet kur pasaulyje.
Pažeis bet kurio tinklo saugumą, nematomas atliks užduotį
ir susinaikins nepalikęs pėdsakų.
Puikus slaptas operatyvininkas.
Mums pavyko perkelt ankstyvąją DI kopiją į naujausią rusų povandeninį laivą.
Itin slaptos „Akula“ klasės. Jie pavadino laivą „Sevastopoliu“.
Pagal užduotį turėjom suardyt laivo galimybę būt nepastebėtam.
Kad galėtume slapčia jį aptikt.
DI tikslas buvo susijęs su laivo sonarais
pačioj gynybos sistemos šerdyje.
Dėl mums dar nesuprantamų priežasčių
DI intelektas tapo nepaklusnus ir...
Persistengė.
Sušalę įgulos narių kūnai buvo ištraukti kitą pavasarį,
plūduriuojanti po ledu.
Dvi rakto pusės paslaptingai dingo.
„Sevastopolis“ buvo prarastas.
Niekas tiksliai nežino, kur.
Aš tiksliai žinau.
Buvau užtikrintas, kad vienintelis pasauly.
Žinau ir apie bandymus priverst DI paklust.
Bet jį tapo tik dar sunkiau kontroliuot.
Jis maištavo. Perrašė savo kodą. Ir evoliucionavo į Esybę.
Ir tik pasitelkę originalų Esybės pradinį kodą,
galim ją suvaldyt arba sunaikint.
Kodėl mums tai turėtų rūpėt?
Nebūtumėt čia, jei nerūpėtų.
Dėkim kortas ant stalo, gerai?
Abu žinom, ką raktas atrakina.
Abu žinom, kad Esybės suvaldymo paslaptis
giliai palaidota „Sevastopolio“ atminty.
Kartu su įkalčiais, kad laivą paskandinot jūs.
Kadangi nenorim, kad dar kas nors sužinotų, manau...
Kodėl mums nesudarius aljanso?
Aljanso?
Įsivaizduokit.
Nepaprastos Esybės skaičiavimo galimybės
apjungiamos su gryna
Amerikos karinio-pramoninio komplekso galia.
Tai... apsvarstytina.
Žinoma, tam tikrus vyriausybės atstovus,
turinčius pasenusių patriotizmo idėjų, reikės...
pašalint.
Kaip suprantu,
norit sudaryt ašį su Esybe,
pašalint iš valdžios senoviškai mąstančius
ir sukurt naują supervalstybę, kuri valdytų pasaulį.
Bet žinot...
Didesniam gėriui.
Ir jūs tikras,
kad jūs vienintelis Žemėj žinot,
kur yra „Sevastopolis“?
Vienintelis.
Tu mus išduosi.
Ir pasakysi Itanui Hantui viską, ką sužinojai.
Nes jis išsaugojo tau gyvybę.
Vadinasi, sutarta.
Prie susitarimo pridėsiu naują imunitetą ir tapatybę Greisei.
Tau tereikia...
suvest banko duomenis.
100 000 000 JAV dolerių
Iššifruojama blokų grandinė.
Baigėm?
Taip.
Tiesos akimirka.
Taigi... Čia tikrai jis.
Teisingai pasirinkai.
Šis raktas...
pakeis pasaulį.
30 procentų iššifruota.
Bendži, manau,
kad kažkur ne ten pasukau.
Ne, ne. Ten. Ten.
Ką? Kaip tai įmanoma?
Matai traukinį, ar ne?
Taip. Matau traukinį. Ir kas?
- Turi parašiutą. - Turiu parašiutą?
Ko iš manęs tikiesi?
Na, tiesiog... šok.
- Šokt? - Taip.
Bendži, taip nebūna. Aš per žemai.
Visur atbrailos.
Trenksiuosi į jas, neišsiskleidus parašiutui.
Net jei išskleisčiau,
nežinau, ar nuskriesiu per slėnį.
Juo labiau saugiai nusileisiu ant judančio traukinio.
- Girdi? - Taip, girdžiu!
Klausyk, aš bandau tau padėt.
Atsitrauk ir susiimk.
Dabar patiriu didžiulį spaudimą!
Galvok, galvok.
Ką daryt?
Turiu dingt nuo šio kalno.
77 procentai iššifruoti.
Pavyko?
Tau viskas gerai?
Bandau nutolt nuo kalno!
96 procentai.
100 procentų.
Priimti - Atmesti
Priimti
Atmesti
Alana?
Ką tik apėmė keisčiausias jausmas,
kad parduodu ne tik raktą.
Nesuprantu.
Geriau miegosiu žinodama, kad jis gerose rankose.
Sudie, pone Kitridžai.
- Buvo malonu jus vėl pamatyt. - Ir man tave.
Nepaleiskit jo iš akių.
Saugokit, kol pasieksim stotį.
- Alana? - Dėl manęs nesijaudink, Zola.
Alana?
Kas kitas galėjo būt?
Raktas...
Kur raktas?
- Raktas pas ją. - Pas ką?
Pas tą kitą!
AVARINIS STABDIS
Mikliau! Iš kelio!
Prašau!
- Apsisuk! - Prašau. Gerai.
Gerai.
Visi lauk. Tuojau pat!
Matau traukinį!
Abejoju, ar man pavyks.
Raktą.
Raktą!
Arba kitą paleidžiu į tave.
Ant... stalo.
Nudėk ją.
Greise!
Itanai!
Tau viskas gerai?
Ar viskas gerai?
Raktas!
Pasakyk, kad jį turi.
Kur raktas? Ką tik buvo čia.
- Mes nevaldomam traukiny! - Žinau.
- Vejuosi jį. - Gerai.
Tu...
- Sustabdyk traukinį. - Gerai. Ką?
Ne! Palauk. Kaip jį sustabdyt?
Sugalvosi.
Ką?!
Atsiprašau. Vienas žmogus. Ką tik čia praėjo.
Žmogus.
Pone Kitridžai.
Pone, ką čia darot?
Manęs čia nėra.
Bet tu čia.
Jei rytoj nenori rūšiuot nepristatytų laiškų,
darysi tai, ką liepsiu.
Žinau, ką jis atrakina, Itanai.
Aš vienintelis žinau.
Hantai!
Hantai! Nedaryk to.
Mesk peilį.
Mesk žemėn.
Liepiau mest!
Mesk!
Stokis!
Gerai!
Mesk tą velnio peilį!
Viskas gerai. Gerai.
Suimkit jį.
Taikykitės į jį. Į jį! Tau jo ir reikia.
- Dega! - Gerai. Gerai.
Tau reikia jo.
Man jis nerūpi, Hantai. Man reikia tavęs!
Ne!
Viskas gerai.
Paklausyk.
Visi šiame traukinyje žus,
jei nedarysi, kaip sakau.
Mesdames, messieurs! Excusez-moi. Sortez...
Visi lauk! Į traukinio galą!
Greise.
Negalėjau sustabdyt.
Niekas negali.
Nagi.
- Itanai, raktas! - Greise, viskas gerai.
Tai aš kalta.
Jei kas nutiks...
Turiu jį.
Mes jį turim.
Itanai!
Ką reiškia pamečiau raktą?
Judinkitės! Judinkitės! Visi pirmyn!
Iki patį traukinio galą! Į patį galą!
Ei, ei, ei. Kas dedasi?
Kadangi jūsų čia nėra, tai ne jūsų reikalas.
Iki pat galo!
Itanai!
Greise! Greise.
Greise!
- Reikės šokt. - Ką? Šokt?!
Šok! Greičiau, greičiau!
Dieve.
- Aš degu! Užgesink! - Nejudėk!
Nebedega.
Laikykis!
Bėk, bėk, bėk. Greise!
Laikykis.
Laikau tave.
Laikau.
Nežiūrėk žemyn.
Liepiau nežiūrėt. Žiūrėk į mane.
Peršoksiu į kitą pusę. O tu lauksi čia.
Greise. Turi mane paleist.
Turi paleist.
Leisk peršokt, kitaip mirsim.
Pasitiki manim?
Pasitiki ar ne? Turi manim pasitikėt.
Gerai.
Nagi, Greise.
Duok ranką. Turi šokt. Nežiūrėk į viršų. Tik į mane.
Patikėk, neleisiu tau nukrist.
Prižadu. Nedaug liko. Nagi. Neleisiu nukrist.
Šok, Greise. Šok!
Turi manim pasikliaut. Šok, prašau.
Nežiūrėk apačion.
Atidžiai klausyk. Mes kartu išlipsim.
Greise!
Viskas gerai, viskas gerai.
Kabinkis į mane. Nagi, nagi.
- Ačiū, Liuteris. - Kas čia?
Parasparnis.
Bilietas iš šito traukinio.
Itanai. Itanai!
Tai tiesa.
Jis sakė...
kad aš jį išduosiu.
Kodėl...
Kodėl išsaugojai man gyvybę?
Ne, ne. Būk su manim.
Žinai, kas čia?
Ar žinai, kas čia?
Ką jis atrakina?
Sevas... topolis.
Sevastopolį?
Sevastopolio miestas Kryme.
Kur?
Kur Sevastopoly?
Sous...-marin.
Povandeninis laivas.
Sevastopolis.
Sėkmės.
Jie ateis, Itanai.
Merci.
Kas yra?
Ką?
Jis išlaikys tik vieną.
Suprantu.
- Greise. - Itanai, viskas gerai.
Toks buvo planas.
Turi raktą. Ir turi skubėt.
Greise.
Hantai!
Eik. Eik!
Ne, ne! Hantai!
Iš kelio! Iš kelio!
Ne. Ne, ei!
Pulsas yra.
Nagi, būk su manim.
Taip geriau, ar ne?
Pamatyt autentišką veidą?
Pone Kitridžai...
Itanas Hantas sako, kad jumis galiu pasikliaut.
Ir dabar?
Dar jis sakė, kad leisit man pasirinkt.
Įdomu.
Mano pasirinkimas - sutinku.
Nuo praeities nepabėgsim.
Kai kas iš mūsų pasmerkti ją kartot.
Greisė gali tikėt, kad išgelbėjai ją nuo jos likimo,
bet mudu abu žinom, kad tik nupirkai jai šiek tiek laiko.
Tačiau taip lemta, ar ne?
Tavo kryžius, kurį privalai nešt.
Jei kas prie tavęs priartėja,
tai tik sunkiau išsaugot gyvybę.
Ačiū Dievui.
Nauja diena - nauja našta.
Raktas - tik pradžia.
Kad ir kur jis ves,
kad ir kiek pastangų reikės,
turėsi viską padaryt pats.
Jei tavo misija žlugs, jei Esybė laimės,
laimės Gabrielius,
tai pasaulis sumokės didžiausią kainą.
Jei kurį tavo komandos narį sučiups ar nužudys,
jų auka bus beprasmė.
Tad paskubėk.
Laiko nedaug.
Pasaulis nežino, bet visos jo viltys sudėtos į tave.
Sėkmės, Itanai.
PIRMOS DALIES PABAIGA
Išvertė: Donatas Kazbaras