BERINGA JŪRA
29. FEBRUĀRIS, 12.01 PĒC ANADIRAS LAIKA
Ziņojums par misiju.
Krievijas Federācijas zemūdene K599 Sevastopole.
Operācija "Pakavs".
74. diena.
Aktīvā mācību aizsardzības sistēma, ko testējam...
...arvien strādā nevainojami.
Varētu pat teikt...
...brīnumaini.
Mēs kuģojam zem Arktikas ledāja pēc kursa lagrēķina
piecu dienu attālumā no mājām.
Pēc 25 000 jūras jūdzēm
Sevastopole ir piesardzīgi pietuvojusies katrai jūras kara flotei pasaulē
un palikusi nemanīta.
"Pakava" maskēšanās iespējas pārsniegušas jebkādas cerības.
Mēs šobrīd esam modernākā tehnoloģija
karā.
Baismīgākais iznīcinātājs,
kādu cilvēks izgudrojis.
Un mūs nav iespējams atrast.
Kapteini, mums ir zemūdens kontakts, apzīmēts kā Semyon-83,
kas pēc tonalitātes atbilst ASV Virdžīnijas klases zemūdenei.
Peilējums 130°, dodas uz priekšu.
Sardze, klusi norīkot kaujas posteņus.
Sardzes dežurant, kuģa stāvoklis?
Kuģa dziļums - 50 metri. Jūras dibens - 72 metri.
Attālums līdz ledus pārsegam - 21 metrs.
- Attālums līdz dziļūdenim? - Divi kilometri.
Aleutu krauja pēc sešām minūtēm.
Lokācijas manevrs. Stūri 15 grādus pa kreisi.
Stabils kurss, 100°.
Uz priekšu ar standarta zvanu.
- Kapteinis vadības postenī. - Stūre!
Uzņemam 100° kursu.
Stabils 100° kurss.
Ieroču virsniek, rādiuss?
Uguns parametri - 15 000 metri.
Tas nešķiet loģiski. Tik skaidra tonalitāte?
Tai jābūt tuvāk.
Kapteini, uguns parametri tikko nomainījās uz 10 000 metriem.
Nekas nepārvietojas tik ātri.
Visi parametri sakrīt. Attālums ir pareizs.
Stūri līdz galam pa labi, 270°.
Kurss - 270°, jā.
Peldēsim prom uz dziļūdens pusi.
Kontakta peilējums - 160°.
Peilējuma kurss ir nulle?
Tur viņi ir, griežas mums līdzi.
Viņi mūs redz.
Tas nav iespējams. Mēs esam neredzami.
Ieroču komanda, pārbaudiet sonāru un ugunsdrošību. Kaut kas nav, kā vajag.
Ser, viņš ielaiž ūdeni torpēdaparātos!
Torpēdu telpa, vadība. Sagatavot torpēdaparātus.
Jā, ser.
- Pārbaudīts! - Priekšgals pārbaudīts!
- Pakaļgals pārbaudīts! Taranēt torpēdu! - Taranēju!
Torpēdaparāti pielādēti.
Viņš atvēris ārējās lūkas!
Ieroči, četras caurules ārā, atvērt ārējās lūkas.
Sagatavot otro cauruli izšaušanai.
Jā, kaptein. Sagatavoju otro cauruli.
Kaptein, viņš mūs provocē.
Viņš grib iemeslu, lai uzlaistu mūs gaisā.
Ienaidnieka torpēda ir ūdenī, peilējums 200°, 1000 metri, ātrums pieaug.
Stūri pa kreisi, kavitācija priekšējam flangam.
Stūre maksimāli pa kreisi. Kavitācija priekšējam flangam.
- Sākt pretuzbrukumu. - Pretuzbrukums.
- Palaist otro cauruli. - Palaižam otro cauruli.
Torpēda palaista. Pilnīgi bruņoti.
Ienaidnieka torpēda joprojām tuvojas, attālums - 800 metri.
Uzlauza mūsu aizsardzību.
- Stūri līdz galam pa labi. - Līdz galam pa labi.
600 metri.
Gatavoties balasta tvertņu ārkārtas iztukšošanai.
400 metri.
- Gatavoties sadursmes trauksmei. - 200 metri.
Te kapteinis. Gatavoties sadursmei.
Sadursme ar ienaidnieka torpēdu pēc...
piecām... četrām...
trīs... divām...
vienas.
Sadursme!
- Kas tikko notika? - Tā pazuda.
- Mums netrāpīja? - Nē.
Pazuda, it kā nekad nebūtu bijusi.
Sonāra komanda, kur ir ienaidnieka kuģis?
Peilējums 330°, 4000 metri no mūsu labā borta.
Mūsu torpēda turpina kursu.
Sadursme ar ienaidnieka zemūdeni pēc...
trīs... divām... vienas.
Kur palika sadursme?
Kapteini, ienaidnieka zemūdene izgaisusi.
Tā ir pazudusi.
Es nesaprotu.
Tā tur nebija.
Mēs dzināmies pakaļ rēgam.
Tā bija tur. Instrumenti nemelo.
Šodien tie mums meloja.
- Ieroču komanda, izslēgt mūsu torpēdu. - Jā, kapteini.
Izslēdzu torpēdu.
Apturēt no kaujas posteņiem.
Tāpēc veicam izmēģinājumus jūrā.
Sistēmā ir defekts.
Rēgs mašīnā.
- Laiks doties mājup. - Kapteini!
Mūsu torpēda neatbild. Tā nāk mums pretī!
- Mūsu torpēda tuvojas, 400 metri! - Ak kungs.
Trošu komanda. Apturēt mūsu ieroci!
Mūsu torpēda tuvojas, 200 metri!
Iztukšot galvenās balasta tvertnes! Ziņot par sadursmes trauksm...
AMSTERDAMA
Ēdiena piegāde.
Sveiki!
Paroli.
Mierīgi.
Nozīmētājs.
Indija-zuluss-254.
Bravo-atbalss-11.
Nē, vēl ne.
Sākumā uzdod man drošības jautājumu.
Pareizi. Piedod.
Kāds ir zvērests?
Mēs dzīvojam un mirstam ēnās
savu tuvo
un to, kurus nekad nesatiksim, dēļ.
Vari to nolikt uz galda.
Ei.
Laipni lūgts NMS.
Tu pieņēmi pareizo lēmumu.
Ser.
Labvakar, Hanta kungs.
Pagājis ilgs laiks.
Mūsu dzīves veido mūsu izvēļu kopums,
un mēs nevaram aizbēgt no pagātnes.
Pirms trīsdesmit gadiem jums piedāvāja izvēli.
Pievienoties NMS vai pavadīt dzīvi cietumā.
Jūsu neatkārtojamā talanta dēļ valdība jums piedeva.
Bet mēs nekad neaizmirsīsim.
Tāpat kā jūs nekad neaizmirsīsiet nāvi,
kas jūs atveda pie mums pirms daudziem gadiem.
Mēs jums atgādinām jūsu zvērestu un lojalitāti mums.
Šajā misijā uz spēles likts vairāk nekā jebkad agrāk.
Jūsu ierastie gājieni netiks paciesti.
Ja pieņemsiet piedāvājumu, jums nāksies klausīties.
Jūsu valdība meklē atslēgu.
Tās mērķis, tās svarīgā nozīme mums
nav jūsu darīšana.
Jūsu darīšana ir jūsu draudzenes Ilzas Faustas dalība.
TIEK MEKLĒTA 50 000 000 $
Viņa Stambulā nogalināja kurjeru.
Un mēs ticam, ka viņam bija puse no mūsu meklētās atslēgas.
Tas, kāpēc viņa iesaistījās šajā lietā, ir noslēpumā tīts,
tāpat kā viņas atrašanās vieta.
Skaidrs ir tas, ka jūsu valdība par viņu piesolījusi maksu
un šie atlīdzības mednieki pēc tās dzenas.
Viņi bēgli nekad neatgriež dzīvu.
Un reti kad veselu.
Mēs domājam, ka viņi devušies uz Arābijas tuksnesi Rubalhālī
meklēt jūsu draudzeni.
Atrodiet atlīdzības medniekus, un, iespējams, atradīsiet viņu.
Jūsu misija, ja nolemsiet to uzņemties,
ir dabūt rokā atslēgu un nodot to mums.
Ilzas liktenis pēc tam būs atkarīgs no jums.
Kā vienmēr, ja jūsu komandas locekļus notvers vai nogalinās,
ministrs noliegs, ka zina kaut ko par jūsu darbību.
Šī ziņa automātiski izdzēsīsies pēc piecām sekundēm.
Lai veicas, Ītan.
ARĀBIJAS TUKSNESIS NETĀLU NO JEMENAS ROBEŽAS
Nāc.
Ītans.
Ar ko mums darīšana?
Šai vienībai ir vairākas personības, dažkārt tā uzvedas kā datorvīruss...
IZLŪKDIENESTA SAIETS VAŠINGTONA
...citreiz kā lentenis, kā botu tīkls.
Tā sabojā jebkādu digitālo informāciju, ar ko tā nonāk kontaktā.
Pēc infekcijas
nevar uzticēties nekam digitāli ierakstītam, glabātam vai pārraidītam.
Sākumā tā galvenokārt koncentrējās uz ziņām un sociālajiem tīkliem,
kas mūs diži nesatrauca, jo bieži kalpoja mūsu mērķiem.
Pirms sešiem mēnešiem
vienība ielauzās Saūda Arābijas izlūkdienesta ģenerāldirektorātā.
Un asimilējās viņu slepenajam aktīvās mācīšanās MI,
pirms izdzisa mākonī.
Sekojošie uzbrukumi nakts laikā palielinājās desmittūkstoš reižu,
izplatoties arvien ātrāk.
Norādot, ka Vienība kopš tā laika iemantojusi
apziņu.
Jūs sakāt, ka tā spēj patstāvīgi domāt?
Pēdējo trīs nedēļu laikā vien
tā piekļuvusi satelīta telekomunikācijām, Federālajai rezervju sistēmai,
biržai un valsts energotīklam.
FAA, NASA un mūsu armijas apvienotajiem spēkiem.
Un mēs neesam vienīgie. Tā ietikusi Pasaules un Eiropas Centrālajā bankā.
Piekļuvusi lielākajām aizsardzības, finanšu un infrastruktūras sistēmām
Krievijā, Indijā, Izraēlā, Austrālāzijā un visā Eiropā.
Un ko tieši tā šīm sistēmām nodarīja?
Neko.
Neko?
Atnāca un aizgāja,
atstāja pirkstu nospiedumus viegli pamanāmā vietā
un nodeva ļoti skaidru ziņu.
"Es atgriezīšos."
Lai arī kāds būtu tās mērķis, to apturēt nav mūsu spēkos.
Tās enerģijas spēks šobrīd ir vērsts uz vienu mērķi.
Uz pasaules izlūkdienestu tīkliem.
Mums zināmā patiesība.
Visi izlūkdienesti pūlas sagādāt drukātās kopijas
mūsu faktisko zināšanu pamatam,
pirms mūsu drošākie datu centri tiek uzlauzti un sabojāti.
Tas ir tikai laika jautājums.
Vienība precīzi zinās,
kā mazināt mūsu spēku un izmantot mūsu vājumu.
Kā padarīt mūsu sabiedrotos par ienaidniekiem
un mūsu ienaidniekus par agresoriem.
Kāpēc neatvienot mūsu izlūkdatu serverus?
Pavisam tos noslēgt no ārpasaules.
Mēs jau to izdarījām.
Bet, lai uzturētu serverus, vajag cilvēkus.
Un cilvēki ir vājākais posms jebkurā drošības ķēdē,
jo sevišķi, ja darīšana ir ar bezdievīgu, amorālu bezvalsts ienaidnieku.
Tādu, kas pacietīgi klausījies, lasījis, skatījies.
Gadiem ilgi apkopojis mūsu personiskākos noslēpumus.
Spējīgs apmānīt, piekukuļot un būt jebkas.
Un manipulēt ar mums, jo mēs esam pilnībā atkarīgi
no rūpīgi būvētas digitālās realitātes.
Ienaidnieks, kurš ir visur
un nekur
un kam nav centra.
Labi, tātad jūs sakāt,
ka pašam varenākajam izlūkošanas un taktikas aparātam pasaulē
nav nekādu izredžu to iznīcināt.
Jūs negribat to iznīcināt.
Jūs gribat to kontrolēt.
Un kā mēs to panāksim, Kitridža kungs?
CIP aģenti Kremlī mūs informējuši,
ka krievi lielāko daļu savas izlūkdarbības novirzījuši
uz divu krustveida atslēgas pušu iegūšanu.
- Un ko tā atslēdz? - Mēs īsti nezinām.
Bet šķiet, krievi tic, ka tā kaut kādā veidā
spēj deaktivizēt mūsu noslēpumaino Vienību.
Lai gan ideālā gadījumā
viņi cer gūt pār to kontroli, to izmantot.
Jūs tam ticat, Kitridž?
Svarīgi ir tas, ka pārējā pasaule tam tic.
Japāna, Indija, Vācija un Lielbritānija tic.
Bet tāpat neviens,
pat mūsu tuvākie sabiedrotie,
nav mums labprātīgi par to teikuši ne vārdu.
Kas norādītu, ka sākušās globālas sacīkstes
pēc šīs atslēgas divām pusēm.
Katra valsts ir pati par sevi, ne lai to iznīcinātu,
bet padarītu par ieroci.
Un līdz ar to radītu jaunu neuzveicamu
globālās kundzības līdzekli.
Kā lai atrodam atslēgu pirmie?
Mēs zinām, ka pircējs būs kaut kur Vidējos Austrumos
nākamo 72 stundu laikā.
Mēs domājam, ka viņam jau ir viena atslēgas puse.
Jūs domājat.
Nevaram būt pārliecināti, ka tas nav viltojums.
Kā jūs to pārbaudītu?
Vienīgais, kas var noteikt, ka viena atslēgas puse ir īstā,
ir otra šīs atslēgas īstā puse... tās otrā pusīte.
- Mūsuprāt, tā ir kaut kā nodrošināta. - Kā lai atrod otru pusīti?
Mēs uzskatām, ka otra īstā puse
bija šīs sievietes rokās.
Kas viņa ir?
Ilza Fausta.
Strādājusi Britu izlūkdienestā.
- Kur viņa ir tagad? - Mirusi.
Viņu... es atvainojos...
nogalināja algotņi, kas gribēja savākt atlīdzību.
Un kurš noteica atlīdzību?
Ņemot vērā viņas veikumu, tas varēja būt jebkurš.
Tāpēc jebkuram varētu būt atslēgas otrā puse?
Ne kuram katram.
Es kādu aizsūtīju viņai pakaļ.
Vienīgo, kam viņa uzticētu atslēgas otru pusi.
Viņam tā ir, Kitridž?
Šobrīd tas nav zināms. Viņš atteicās ierasties.
Atteicās?
Kas, ellē, ir šis cilvēks?
Slepena informācija.
Es esmu sasodītā Valsts izlūkdienesta direktors.
Par ko tieši es nedrīkstu zināt?
Par NMS.
- Kitridža kungs. - Mūsu bankas.
Tā ir Nacionālā monetārā sistēma. Citi NMS. Mūsu.
Ko tas nozīmē?
Neiespējamās misijas spēki.
- Jūs jokojat. - Baidos, ka nejoko gan.
Un ko tieši viņi dara?
Kā teikts nosaukumā. To, ko mēs, pārējie, nevaram.
Un kurš ir galvenais?
Viņi nepakļaujas pavēlēm tradicionālā ziņā. Mēs vairāk vai mazāk...
nododam ziņu.
Nododam ziņu.
Kitridža kungs.
NMS darbojas ārpus kopienas un atbild prezidenta priekšā.
Ļaujiet man saprast.
Kad uzrodas misija, ar ko netiekat galā,
jūs nododat ziņu cilvēkam bez vārda
un cerat, ka viņš darbiņu padarīs.
Vai tā?
Ja viņš nolemj to pieņemt.
Kas par cilvēkiem var izvēlēties, vai pieņemt pavēles?
NMS tika izveidoti,
lai pārliecinātos, ka neradīsies neparedzētas sekas.
Ja viņi nespēj nodrošināt misijas iznākumu,
viņi drīkst atteikties.
Es saprotu.
Tu esi saniknots.
Es neesmu saniknots, Kitridž.
Tu gribēji, lai es klausos.
Nu es klausos.
Labi.
Es noteicu atlīdzību par Ilzu.
Es tev arī pateicu, kā viņu atrast.
Un es viņai nelūdzu zagt atslēgu. To viņa pati nolēma.
Bet tā jau tas ir, vai ne?
Tu viņu izvelc no nepatikšanām, bet viņa atrod ceļu atpakaļ.
Pagaidi! Ilza.
Ilza, pagaidi! Tas esmu es!
Tas esmu es.
Viss kārtībā.
Klausies! Tu esi mirusi! Paliec mirusi!
Ītan, pagaidi!
Es neatvainošos, Hant.
Mans darbs ir tevi izmantot.
Tāpat kā tavs darbs ir būt noderīgam.
Tu izpildīji misiju vai ne?
Lai arī kur būtu otra puse,
lai arī ko pilnā atslēga atdarītu,
es to atradīšu.
Un tad?
Nevienam nevar uzticēt Vienības kontroli.
Es plānoju to iznīcināt.
Ītan,
nākamais pasaules karš nebūs auksts.
Tās būs medības, ballistisks karš
par aši sarūkošo ekosistēmu.
Tas būs karš par pēdējo kripatu mūsu gaistošās enerģijas,
dzeramā ūdens, elpojamā gaisa.
Tas, kurš kontrolē Vienību, kontrolē patiesību.
Jēdzienus "pareizs" un "nepareizs"
var skaidri definēt nākamajiem gadsimtiem.
Tu pats sevi dzirdi?
Dienas, kad cīnījies par tā saukto kopējo labumu,
ir beigušās.
Tev jāizvēlas puse.
Esmu tajā pusē, kurā vienmēr esmu bijis.
Liec mani mierā.
To es nevaru.
Mēs dzīsimies tev pakaļ. Pasaule dzīsies tev pakaļ.
Un šā vai tā šī tava misija
tev dārgi maksās.
Ja es to nedabūšu, mums drīz būs kompānija.
Hallo?
Direktoru Denlingeru, lūdzu.
Direktors šobrīd nav pieejams. Kā varu palīdzēt?
- Ar ko es runāju? - Ar CIP direktoru Jūdžīnu Kitridžu.
- Parole? -"Basatslēga", mazie burti, vienā vārdā.
- Ser, mums ir situācija. - Nevar būt.
Jūsu adjutantu pirms desmit minūtēm atrada mājās bezsamaņā.
Šķiet, sazāļotu.
Es saprotu.
Nedomāju, ka saprotat.
Apsardze redzēja, kā viņš pirms 15 minūtēm ienāca ēkā.
Es saprotu, paldies.
Varat runāt brīvi?
- Nē, paldies. - Apsardzes komanda ir ceļā.
Ja jums draud briesmas, nolieciet klausuli, pirms tieku līdz pieciem.
Viens, divi...
Kā tu plāno izkļūt no šejienes?
Protams.
NEIESPĒJAMĀ MISIJA: ATMAKSA PIRMĀ DAĻA
DAFRAS GAISA SPĒKU BĀZE APVIENOTIE ARĀBU EMIRĀTI
Paklausieties.
Amerikāņu operatīvais aģents ar aizvainojumu pret valsti
ir pazudis un mūs nodevis.
Viņa plāni apdraud mūsu valsts intereses,
un viņš jāneitralizē par katru cenu.
Ļoti svarīgs ir viss, kas vien ir viņa rokās,
un tas neskarts jāatņem.
Pats cilvēks nav svarīgs.
Viņu nedrīkst novērtēt par zemu.
Iefiltrēšanās, maldināšanas, sabotāžas un psiholoģiskā kara meistars.
Visiem mērķiem un nolūkiem, dāmas un kungi,
domas lasoša, formu mainoša haosa inkarnācija.
Jūsu un jūsu apkārtējo drošības labad
neuzskatiet viņu par nekaitīgu,
ja vien neesat ar koka mietu caurdūruši viņa sirdi.
Šī nav apmācība.
Patiesību rijošs digitāls parazīts ar apziņu un spēju mācīties,
kas apsēdis visu kibertelpu.
Tam agri vai vēlu bija jānotiek.
Un šīs atslēgas divas puses
varbūt dos iespēju šo Vienību kontrolēt.
Tas nozīmē, ka visas pasaules valdības mūs nogalinātu, lai tiktu pie atslēgas.
Arī mūsu pašu.
Tieši tā.
Nozīmējot mūs neoficiālai misijai,
kas nogājusi greizi, pirms vēl sākusies.
Tas nozīmē, ka šī saruna pati par sevi ir nodevība.
Vai, kā mēs to saucam, pirmdiena.
Kāds ir plāns?
Pircējs ieradīsies ar reisu nr. 746 no Amsterdamas. Pusstundā starp lidojumiem
viņš cer nopirkt pusi atslēgas.
Ir loģiski pieņemt, ka otru atslēgas pusi pircējs glabās pie sevis.
Tāpēc ka tikai tā var autentificēt mūsu pusi.
Kā mēs identificēsim pircēju?
Šis Geigera skaitītājs
uztvers radioloģisku signālu no pūķa olas
pircēja atslēgā.
Papildinātās realitātes slānis šajās brillēs
mūs pie tās aizvedīs.
Cik atjautīgi.
Tev jāidentificē pircējs, jāielien viņa kabatās, un gatavs.
- Nē. - Nē. Protams, ne.
Atslēgai nav vērtības, ja nezinām, ko tā atdara.
Tāpēc tu pārdosi pircējam mūsu atslēgas pusi.
Kamēr izdomāsim, uz kurieni viņš lido,
un nopirksim tev biļeti tajā lidmašīnā.
Lai vari sekot atslēgai.
Cerot, ka tā ir pie kāda, kurš zina, ko tā atslēdz.
Tieši tā.
Pilnās atslēgas atrašana
ir tikai sākums.
Pasaules likteni nosaka tas, ko tā atslēdz.
Zini viņu?
Ne personīgi.
Bet tas ir personīgi.
Paldies.
- Kas tas ir? - Kas?
Trauksmes signāls. Aizdomīga soma ceļā uz Venēciju.
Nē, pazuda. Laikam viltus signāls.
Piesegs, foto. Kur viņš ir?
Foto, piesegs. Man viņš ir rokā.
B terminālis, 15. sektors, iet uz dienvidiem.
- Es esmu. - Neesi gan.
Ītan, paskaidrosi mūsu draugam Tīmekļa Reindžeram,
ka esmu tikpat spējīgs rakstīt kodu kā viņš?
Bez komentāriem.
Tu domā, ka Finiess Frīks
viens pats izdomās, kā iznīcināt Vienību,
kamēr es turēšu viņa lodāmuru?
- Droši vien. - Noteikti.
Nost no ceļa!
Pasaki, kur viņš ir.
- Kur viņš ir? - Zils uzvalks. Tev tieši priekšā.
- Tas nav viņš. - Tas ir viņš.
- Es saku, tas nav viņš. - Un es saku,
ka sejas atpazīšana pilnīgi...
Kā tu to izdarīji?
No Finiesa Frīka neviens nepaglābsies.
- Atradu viņu! - Kur viņš ir?
E terminālis, 5. sektors.
Sasodīts, tas ir otrā lidostas pusē.
Ītan, viņi dodas uz E termināli. Tā lidostas puse ir tavā rīcībā.
- Paldies, Luter. Es redzu pircēju. - Atradu viņu.
Pircējs ir Oto fon Borks. Šveices pilsonis.
Viņš lidos uz Venēciju pēc 30 minūtēm, reiss nr. 1031.
Bendžij, dabū mani lidojumā uz Venēciju.
Jā, lidojums nr. 1031 uz Venēciju. Gaidi.
Ītan, kas tikko notika?
- Viņam uzskrēja virsū. - Uzskrēja virsū? Kā to saprast?
Tā sieviete viņu apzaga. Izseko viņu. Pasaki, kas viņa ir.
1031 VENĒCIJA
Luter, apklusini mūsu ierīces.
- Kas ir? - Tā soma bija ceļā uz lidojumu nr. 1031.
Kāda soma?
Pirms brīža bija trauksmes signāls par aizdomīgu somu.
- Un? - Tā bija ceļā uz lidojumu nr. 1031.
Uz Venēciju. Pircēja lidmašīna. Ītana lidmašīna.
Luter, dzirdi? Kas viņa ir?
Ja nu tas nebija viltus signāls?
Ja nu kāds mēģina tajā lidmašīnā ienest bumbu?
Un ja nu Vienība grib, lai tā domājam, lai nelaistu Ītanu tajā lidmašīnā?
- Luter, kas notiek? - Mums viņu brīdināt?
- Nē. - Puiši, puiši? Dzirdat mani?
Atrodi somu. Es tevi vadīšu. Ej.
Luter, pasaki, vai kas atgadījies.
Nesatraucies. Viss tiek kontrolēts.
Atradu viņu.
Informācija par sievieti ienāk.
Rotu zādzība - KRĀPŠANA - izspiešana laupīšana
Lai arī kas viņa būtu, spiedze viņa nav.
Viņa ir zagle.
Kur es eju, Luter?
Bendžij, pa kreisi ir durvis.
Es tās šobrīd atslēdzu.
DROŠĀ ZONA
Soma, ko tu meklē, ir uz joslas nr. 01833,
tā tiek pārvietota uz teritorijas ziemeļrietumu stūri.
Sapratu!
Sveika.
Sveiks.
Es sapratu.
Jūs domājāt, ka esmu kāda cita.
Neesmu ieinteresēta.
Dodiet man iespēju.
Es kliegšu.
Lūdzu.
Ko jūs gribat?
Šo atslēgu.
To, ko izvilkāt tam vīrietim no kabatas.
Tai nav nekādas vērtības
bez šīs atslēgas.
Bet kopā
tās ir vērtas četrus miljonus kriptovalūtā tā vīrieša zibatmiņā.
Es par to neko nezinu.
Tad kāpēc likāt roku viņa kabatā?
Kas jūs esat?
Jūs strādājat ar kādu?
Nekad. Strādāju viena.
Šodien jums ir partneris.
Jāatrod apzagtais vīrietis,
lai nokārtotu darījumu un viņš pamestu lidostu ar šīm abām,
tā arī nezinot, ka viņš apzagts,
pirms iekāps lidmašīnā pēc...
- Septiņām minūtēm. - Septiņām minūtēm.
Mēs abi zinām, ka jūs lieliski zogat.
Redzēsim, cik labi protat ielikt atpakaļ.
Jūs sagaidāt, ka es to ielikšu atpakaļ.
Es zinu, ka ieliksiet.
Jūs esat zagle. Gribat naudu.
Un es to varu nodrošināt.
Varat izvēlēties. Piedalīties vai ne.
Labi.
Kāds ir plāns?
Es ceru, ka tu zini, ko dari.
Pēc jums.
Man to nevajadzēs.
Es nesmēķēju.
Paturiet. Lai atcerētos mani.
Ītan, pircējam nozagtās atslēgas sakausējums neatbilst īstajam.
- Tā ir viltota. - Gluži kā gaidīju.
Bet tas nemaina mūsu mērķi. Pircējam jādodas prom ar abām atslēgām.
Runā ar mani, Luter! Kur es eju?
Bendžij, ej lejā pa kāpnēm tavā priekšā,
somai jābūt tur.
Labi. Esmu klāt. Esmu klāt.
Tas ir viņš.
Tieši tavā priekšā.
Labi, labi. Es atvainojos. Domāju, ka esat kāds cits.
Hants mūs maldina.
Klausieties! Divu cilvēku komandas, izklīstiet.
Ītan, tavi amerikāņu draugi kļūst gudri.
Viņi izšķīrās un pārmeklē lidostu.
Turi acis vaļā.
Kā man jūs saukt?
Kā būtu ar Greisu? Un jūs?
Tad nu tā, Greisa.
Mēs neesam vienīgā ieinteresētā puse.
Ja saku "skriet", tad jāskrien.
Skriet?
Paliek interesanti.
Bendžij, dabūji somu?
Atradu!
Tajā ir cilindriska ierīce. Es to izņemšu.
Kā mums sokas, Luter?
Ītan, pircējs ir gaidīšanas zonā virs tevis.
Eskalatora augšā.
Visas vienības dodas tavā virzienā.
Tavā atrašanās vietā tūlīt aģentu būs ka čum.
Lai arī kas tas būtu, tikko aktivizēju.
Šķiet, ka mums ir piecas minūtes.
- Šķiet, ka tas ir kodolspridzeklis. - Cik liels?
Pietiekami, lai rūpētu visiem šajā lidostā.
- Vari to neitralizēt? - Man nav rīku!
- Tad atrodi. - Kur es atradīšu...
Tagad mums jābēg?
Vēl ne.
Bendžij, kā tev iet ar to bumbu?
Nu taču, nu taču.
Izdevās!
Tas ir cilindra šifrs. Astoņi rati.
Šķiet, ka 14 burti uz katra rata.
1,5 miljardi iespējamo kombināciju.
Apmēram.
Ak kungs.
Kas tad nu?
Rati... Tajos atstāta ziņa.
"Gals klāt."
Nē. Vēl nav.
Nē, Luter, ne jau gals kā beigas.
Gals.
Mans uzvārds.
Tas zina, kas es esmu.
Pagaidi. Uz displeja ir ziņa.
"Es runāju bez mutes, es lidoju gaisā bez spārniem. Kas es esmu?"
Nezinu gan. Kas?
Tā ir mīkla. Gan jau šo ierīci aktivizē ar balsi.
Tā grib, lai es atbildu.
"Es lidoju gaisā..."
Atbalss!
Pareizi! Pareizi!
Labi, jauna ziņa.
"Vai tu baidies no nāves?"
- Kas tā par mīklu? - Tā nav mīkla.
Tas ir psihometriskais tests.
Jo vairāk atbilžu sniegsi, jo labāk tā tevi pazīs.
"Vai tu baidies no nāves?" Nē!
- Nostrādāja? - Es meloju. Tā zina.
Saki taisnību. Pasaki.
"Vai tu baidies no nāves?" Jā! Kurš nebaidās?
Labi. "Kas vienmēr tuvojas, bet nekad nepienāk?"
Pagaidi, šo es zinu.
Pulkstenis tikšķ, Luter.
Mīklas nav mana stiprā puse. Ko lai saku?
Mums trūkst laika!
Tur viņš ir.
Tas ir pārāk vienkārši.
Piedod, ka traucēju, Ītan.
Tu zini, kas vienmēr tuvojas,
bet nekad nepienāk?
Kas vienmēr tuvojas, bet nekad nepienāk?
Rītdiena.
Kas?
Vienmēr tuvojas, bet nekad nepienāk. Rītdiena.
- Rītdiena. - Rītdiena.
Rītdiena! Rītdiena!
Jā! Labi, nākamais jautājums.
Dod man preci.
- Es vērošu. - Tu man neuzticies?
Luter, kas notiek?
Nesatraucies. Viss tiek kontrolēts.
Nākamais jautājums.
"Kas vai kurš tev ir vissvarīgākais?"
Pasaki.
- Bet ja es... - Tev nav izvēles. Saki.
Mani draugi.
Kretīns.
- Vai viņš... - Jā gan.
Iedod man naudu un atslēgu.
Labi. "Kas kļūst lielāks, jo vairāk no tā atņem?"
- Caurums. - Caurums. Lieliski!
Jautājumu nav, bet ir vēl viens rats. Kā lai atbildu bez jautājuma?
Pēdējais pārbaudījums.
Man ir 45 sekundes!
Kas tagad notiks?
Es domāju. Nekusties.
Esmu iesprostots. Jātiek ārā. Kur lai eju?
Mums ir lielāka problēma.
Iespējams, ka neviens netiks ārā.
Ko?
Bagāžas telpās ir spridzeklis. Kodolspridzeklis.
Tas jautājums bija daļa no tās neitralizēšanas koda.
Stop, stop, stop!
Kāpēc jūs man neteicāt?
Tev bija daudz darāmā. Negribējām tevi traucēt.
Paklausieties. Kodolbumbas dēļ drīkst mani traucēt.
- Cik daudz laika? - 20 sekundes.
20 sekundes?
Vēl viena mīkla. Strādāju pie tās. 15 sekundes!
Mierīgi, mierīgi. Kāda ir mīkla?
Kamēr paskaidrošu, visi būsim miruši!
Aiziet, Bendžij.
Kāpēc mēs vienmēr nonākam šādā situācijā?
10 sekundes.
Deviņas... astoņas...
septiņas... sešas... piecas...
LAIVEICAS
Ak kungs.
Kas ir?
- Tā ir tukša. - Kā to saprast?
Iekšā nekā nav.
Viņa paņēma atslēgu.
- Kādu atslēgu? - Mūsu atslēgu. Īsto atslēgu.
- Ko? - Atrodi viņu.
Atradu. Viņa dodas uz E termināli.
- Nevar būt. - Kas ir?
Luter, Bendžij. Pārtraukt. Prom!
- Kur satiksimies? - Nesatiksimies.
Misija pārtraukta. Pazūdiet.
Hant! Apstājies!
Tu viņu redzi? Kur viņš ir?
Es atvainojos! Atvainojos!
Piedodiet! Piedodiet! Piedodiet!
ROMA
- Malā! - Malā, malā!
Viņam te kaut kur jābūt.
Nolādēts.
Mums šeit ir īsviļņu radio,
magnētisks audioieraksts, katodstaru lampas monitori.
Vairs nekādu vieninieku un nuļļu.
Pilnīgi analoga bezsaistes drošā telpa,
pasargāta no mūsu digitālās Vienības.
No kurienes nāk padeve?
Spiegu satelīts CORONA no aukstā kara.
Nezināju, ka mēs tos joprojām izmantojam.
Neizmantojām. Pirms 20 gadiem atdevām Nacionālajam Meteoroloģijas dienestam.
Šis pēdējais vēl strādā.
Tas mums palīdzēs atrast jūsu NMS vīru bez vārda?
Tur mums nepalīdzēs nekas.
Bet tas mums palīdz pieskatīt šo sievieti.
Mēs viņu redzējām ar mūsu vīrieti Abū Dabī lidostā.
Kas viņa ir?
Kur viņa ir tagad?
Jūs esat šeit, jo Itālijas policija saņēma anonīmu informāciju,
ka sieviete, kas atbilst jūsu aprakstam,
šodien ielidos no Abū Dabī.
Šai sievietei bija vairākas pases.
Šo Sanktpēterburgā meklē par krāpniecību.
Dārgakmeņu zādzība Antverpenē. Mākslas darba zādzība Monako.
Kukuļņemšana Milānā. Izspiešana Mumbajā.
Bet šis man patīk vislabāk...
Izvairīšanās no aresta Rio.
Kas liek man prātot -
kura no šīm sievietēm esat jūs?
Neesmu tās iepriekš redzējusi.
Tās bija jūsu somā.
Un jūsu bilde ir ikkatrā.
- Varu apskatīties? - Lūdzu.
Jā, līdzība ir pārsteidzoša,
bet tā neesmu es.
Kā jau saku,
esmu skolotāja no Braitonas. Man ir akadēmiskais atvaļinājums.
Lai arī kur jūs būtu iesaistīta,
esat ieguvusi ietekmīgus ienaidniekus.
Labi.
Viņas advokāts ir ieradies.
Mans advokāts?
Miertiesnesis Speci.
Atvainojos. Kas jūs esat?
No Interpola.
Esmu ieradies saistībā ar sievietes no Abū Dabī aizturēšanu.
Man jāpārbauda mantas, kas viņai bija aizturēšanas laikā.
Varu palūgt kādu dokumentu?
Kur ir pārējais?
Apsolu, ka tas ir viss.
- Kā jūs sauc? - Viņa atstāja Abū Dabī ar atslēgu.
Atslēgas nebija.
Tā bija neparasta.
To varētu sajaukt ar karekli.
Tādu gribētos ķēdītē aplikt
ap Amēlijas kaklu.
Amēlijas?
Jūsu sievas.
Jūs burvīgās meitas Serēnas mātes.
Jūs neesat no Interpola.
Varu būt, ja tā vēlos.
Es varu būt jebkas, un es zinu visu.
Es zinu, ka šī nebūtu pirmā reize, kad piesavināties zagtas lietas.
Cartier aproce.
Jūs neturēja aizdomās, uzdāvinājāt to savai mīļākajai Valērijai.
21. augustā. Viņas 29. dzimšanas dienā.
Kas jūs esat?
Man nāksies jūs pārmeklēt,
lai pārliecinātos.
Jūsu sekretāre vairs nav starp mums.
Paldies, aģenti.
Lūdzu.
Varat pagaidīt ārā. Paldies.
Tu.
Tu to izdarīji.
Es piezvanīju policijai. Neatklāju tavu raibo pagātni.
Tā ir tavā ziņā.
Tu ieliki atslēgu cita pasažiera kabatā, pirms tevi apcietināja.
Jūs apmainījāties ar kontaktiem un sarunājāt tikšanos.
Šobrīd kāds kaut kur ārā
pat nenojauš, ka glabā atslēgu.
Neko nezinošs kurjers. Ideālais līdzvainīgais.
Minēšu, ka vīrietis... pusmūžā?
Vīrietis, kas visu mūžu gaidījis, kad viņu pamanīs tāda sieviete kā tu.
Bārene.
Ļoti gudra. Attapīga kopš dzimšanas.
Nabadzības ieskautā bērnība tev lika ilgoties pēc kā smalkāka.
Citiem piederoša.
Kāds tevī saskatīja potenciālu un palīdzēja apgūt prasmes.
Prasmes, kas nodrošināja dzīvi, ko tu, tavuprāt, gribēji.
Dizaineru drēbes, smalkas maltītes, luksusa viesnīcas.
Prasmes, kas tev palīdzēja būt soli priekšā likumsargiem.
Līdz šim.
Nevar vainot meiteni, kas cenšas negodīgi iedzīvoties.
Tu nezināji, ko zodz. Citādi nebūtu to zagusi.
Teikšu tā.
Dabū mani ārā no šejienes, un es tevi aizvedīšu pie atslēgas.
Man ir labāka ideja.
Tu man pastāstīsi visu.
Tad es padomāšu, vai gribu tevi dabūt ārā.
Sāc ar to, kurš tevi nolīga.
Un nemelo man, es zināšu.
Man nav ne jausmas, kurš mani nolīga.
Sazinājos ar klientu gandrīz tikai elektroniski.
- E-pastā? -Īsziņās.
-Šifrētās? - Protams.
- Gandrīz? - Kā, lūdzu?
Teici, ka ar klientu sazinājies gandrīz tikai elektroniski.
Bija slepena piegāde kafejnīcā Luksemburgā.
- Aploksne. - Kas bija aploksnē?
Biļete uz Abū Dabī.
Un...
tava fotogrāfija.
Man deva norādījumu izsekot tevi lidostā.
Tu izsekošot mērķi.
Šim mērķim būs atslēga un četri miljoni kriptovalūtā.
Starp citu, zibatmiņa bija nederīga. Tā bija tukša.
Vienīgā cerība uz samaksu ir, ja piegādāšu tavu atslēgas pusi.
Un tev lika to piegādāt uz...
Venēciju.
Ballē Dodžu pilī. Rīt. Pusnaktī.
Tu kādu gaidi?
Tavus draugus no lidostas. Redzēju gaitenī pirms dažām minūtēm.
Varēji kaut ko pateikt agrāk.
Viņi dzenas pakaļ tev, nevis man.
Izvirtulis!
Nē, Greisa.
Nē, nē, nē.
Viņa ir mana kliente.
Greisa.
Nē, nē.
Nē, nē! Malā, malā!
Piedodiet!
Kurš tā novieto mašīnu?
Greisa! Tev jāapstājas.
Greisa.
Apstājies. Klausies. Es cenšos tev palīdzēt! Greisa!
Ved viņu šurp.
Tev viss kārtībā? Viss kārtībā? Nē, nē, nē.
Viss kārtībā.
Dod roku.
Lēnām, lēnām. Viss kārtībā.
Lēnām.
Salauzi kaut ko? Tev viss labi? Viss labi?
Hant!
Viss ir beidzies!
Laid meiteni vaļā.
Uzliec rokudzelžus.
Aiziet. Uzliec. Uz priekšu!
Viss kārtībā. Viņš tev nešaus.
Nolieciet ieročus.
Speciālās operācijas. Viņu meklē par terorismu.
Sasodīts, Degā, atbrīvojies no sievietēm.
Hant, paklausies. Paklausies.
Laid viņu vaļā un uzliec rokudzelžus.
Tūlīt nolieciet ieročus.
Visu kontrolējam.
Viss kārtībā! Viss kārtībā!
Zemē! Gulieties!
- Zemē, zemē! - Aizsegā, aizsegā!
- Tu stūrēsi. - Ko?
Nē, nē, nē.
Aiziet, aiziet. Gāzi grīdā!
Aiziet, aiziet!
Kāp iekšā!
Ļoti labi. Turpini braukt.
Neapstājies.
Mašīna, mašīna.
Viss labi. Uzliec kāju uz bremzes. Iedarbini mašīnu.
Pagaidi, pagaidi!
- Kas notiek? - Man pietiek. Es vairs neturpināšu.
Mums dzenas pakaļ.
Jā gan. Tu brauc. Nāc šurp.
Kas viņa ir?
Man nav ne jausmas.
- Viss kārtībā? - Būs, kad šis beigsies.
Sasodīts.
Viss kārtībā. Viss kārtībā.
Vai kāds nedzenas mums pakaļ?
Jātiek vaļā no tās mašīnas.
Motorolleri! Sasodīts.
Ko mēs darām?
DROŠĀ MAŠĪNA
Meklēju jaunu mašīnu.
Labi.
- Dod man brītiņu. - Jā.
- Paldies. Viss labi? - Jā.
- Esi gatava? - Esmu gatava.
- Oho. - Viss kārtībā?
Jā, klau, piedod. Tas...
- Viss kārtībā. - Nē, šī mašīna... Kā to...
Viss kārtībā.
Nē, viņi dažkārt tā noregulē mašīnu...
- Braucam. - Man vajadzēs...
Satiksmes kameras ar sejas atpazīšanu uztvērušas sievietes seju.
Viņa ir dzeltenā Fiat 500.
Vienības dzenas pakaļ.
Tagad tu man esi rokā.
Šķiet, ka atkratījāmies.
Vienkārši...
Malā, malā!
Bērns, bērns, bērns!
Ko?
Nē, nē, nē.
Aiziet, aiziet!
Brauc taisni.
- Kāju nost no gāzes pedāļa. - Mēs degam. Mēs degam!
Deg riepas. Centies braukt taisni.
- Turies. - Kāpēc tā griežas?
Labi, labi, labi!
Es visu kontrolēju, kontrolēju!
- Brauc pa labi. Tur uz priekšu. Tur! - Nu taču!
Pa labi. Griezies pa labi!
- Kurš stūrē? - Tu stūrē.
Aiziet, aiziet. Brauc taisni.
Aiziet, aiziet.
Turpini braukt taisni.
Vai pa kreisi. Aiziet, aiziet. Tev labi sanāk.
Kruķi! Daudz kruķu!
Paņem stūri.
Bremzē, bremzē, bremzē.
Labi, stūre ir tava.
Taisni?
- Pa labi, pa labi. - Sapratu.
- Kurp tagad? - Pa kreisi, pa kreisi.
Labi. Tev izdodas, tev izdodas.
Tā ir viņa.
- Mašīna, mašīna. - Es to redzu!
Gāzi grīdā.
Turies!
- Kas notiek? Kur mēs braucam? - Es nezinu.
Labi, bremzē, bremzē!
Neienīsti mani.
Greisa? Greisa!
Nu taču.
Ītan!
Nāc.
Labi. Zinām, ka Greisai ir viena atslēgas puse.
Zinām, ka viņa pusnaktī būs Dodžu pilī.
Un tagad diezgan labi saprotam, kurš viņu tur gaidīs.
Pasākumu nerīko neviens cits
kā mūsu mīļākā starptautiskā ieroču tirgotāja melnajā tirgū Alana Mitsopole.
Baltā Atraitne.
Viņa zina, kas tu esi, vai joprojām domā,
ka tu esi pasaulslavenais masu slepkava Džons Lārks?
Kurš saka, ka neesmu?
Vai viņa Parīzē piesolīja atlīdzību par tevi?
Jā gan. Viņa ar Ītanu tika galā.
Nekad man nepastāstīji, kā.
Varam turpināt, lūdzu?
Pareizi.
Pieņemot, ka ballē dabūsim pilnu atslēgu,
joprojām nezinām, ko tā atslēdz, tāpēc mums jāatrod kāds, kas zina.
Jautājums ir, kur sākt meklēt.
Mēs sapratām, ka bumba pati neiesoļoja lidostā.
Vai ne? Kāds to ienesa.
Kāds, kas strādā Vienības labā.
Tas ir viss, ko dabūju no novērošanas kamerām lidostā
līdz brīdim, kad sākās juceklis.
Un šī ir informācija no tavām saulesbrillēm.
Es ar sejas atpazīšanas rīku pārbaudīju visus cilvēkus lidostā.
Pamanīji ko savādu?
Kā spoks.
Spokiem nav atspulga.
Vienīgais cilvēks lidostā bez identitātes.
Vienīgais cilvēks, ko nevar atrast nekur citur lidostā,
izņemot to atspulgu.
Viņš tika izdzēsts.
Uzreiz.
Vienība.
Tā viņu sargā.
Tu viņu redzēji, vai ne?
Es nebiju pārliecināts.
Kas viņš ir?
Kāds, ko es uzskatīju
par mirušu jau sen.
Citā dzīvē.
Pirms NMS.
Pirms man piedāvāja izvēli.
Un ļoti tiešā nozīmē
viņš mani padarīja par to, kas esmu šodien.
Viņam ir vārds?
Viņš sevi dēvē par Geibrielu.
Tu viņu zini.
Viņu nevar nezināt.
Par viņa pagātni nav informācijas.
Vienība par to pārliecinājusies.
Viņš ir tumsas mesija.
Vienības izvēlētais vēstnesis.
Un viņš nāvi uzskata
par dāvanu, kurā grib dalīties ar pārējo pasauli.
Kā tu to zini?
Man joprojām ir draugi MI6.
Draugi, kas baidās, ka britu valdība gūs kontroli pār Vienību.
Jebkāds mēģinājums viņus apturēt nozīmētu nodevību.
Un tā kā tu esi atstādināta,
tavi draugi piezvanīja un lūdza pēc palīdzības.
Viņi zināja, ka Geibriels strādā Vienības labā.
Zināja, ka viņš bija ceļā uz Stambulu,
lai dabūtu krustveida atslēgas pusi.
Tāpēc es pasteidzos pirmā.
Un, kad Kitridžs piesolīja atlīdzību par tevi,
tu noslēpies tuksnesī.
Bet atlīdzības mednieki tevi tāpat atrada.
Jā.
Varbūt tavi draugi pateica, ko atslēga atdara?
MI6 ir aizdomas, ka tā kaut kā noved pie Vienības pirmkoda.
Pirmkoda.
Kad tu plānoji to pastāstīt?
Es stāstu tagad.
Kā tavi draugi no MI6 sazinājās ar tevi?
Tu ar viņiem runāji? Aci pret aci?
Esmu atstādināta.
Viņi nevarēja riskēt tikties klātienē, tāpēc visa saziņa...
Bija elektroniska. Bija digitāla.
Nē. Nevaram būt droši, ka tā bija Vienība.
Nevaram būt droši, ka nebija.
Nevaram būt droši, ka kaut kas ir īsts, neskaitot šo sarunu.
Jums šeit nevajadzētu būt.
-Ītan... - Nē. Jūs nepazīstat Geibrielu. Es pazīstu.
Ne jau nogalināšana viņam patīk.
Bet gan ciešanas, ko tā sagādā.
Un viņš zina, ka man visvieglāk ir piekļūt
caur jums.
Un ja Geibriels mani pazīst...
Vienība arī.
Ir iemesls, kāpēc viņš grib, lai esmu šeit. Ir...
Ir iemesls, kāpēc viņš grib, lai jūs esat šeit. Tā grib, lai esat šeit.
"Kas vai kurš tev ir vissvarīgākais?"
Nē. Jums jāiet. Jums visiem jāiet prom.
- Ja nu tā grib, lai aizejam? - Tāpat kā liki mums pamest lidostu.
Ja nu tā grib, lai tu ballē šovakar būtu viens?
Iešu viens. Nebūs jāuztraucas par jums.
Tieši tāpēc negribēju tev to teikt.
Ītan, tu spēlē četrdimensiju šahu ar algoritmu.
Vienība zina, kas mēs esam.
Tā noteikti ir apsvērusi katru mūsu kustību.
Mums jāpieņem, ka tā rēķinās ar katru mūsu rīcību.
Ja tu gribi to uzveikt, tev jāsāk domāt kā tai.
Auksti, loģiski, bez emocijām.
Ja atslēga tiešām ļaus kontrolēt Vienību,
Geibriels ir pēdējais, kam to vajadzētu dabūt.
Viņai taisnība, Ītan.
Geibriels nedrīkst tikt pie atslēgas.
Mūsu dzīvības nevar būt svarīgākas par šo misiju.
Es to nepieņemu.
Es esmu Venēcijā pirmo reizi.
Es arī.
Izmaksāt tev dzērienu?
Es kādu gaidu.
Es arī.
Varam pagaidīt kopā. Es esmu Geibriels.
Ja jau tu tā saki.
Un tu esi Greisa.
Tā nav pie manis.
Negaidīju, ka būs.
Bet es neesmu šeit atslēgas dēļ.
Ko tu gribi?
Dalīšos ar tevi kādā stāstiņā, kamēr gaidām.
Tu noteikti neesi cilvēks, ko nācu satikt.
Tas ir tavs stāsts, Greisa.
Es zinu, kā tas beigsies.
Ļauj man tev izmaksāt dzērienu, un varbūt varēsim to mainīt.
Iesim uz balli.
Es atvainojos.
Lūdzu, sekojiet man.
Svarīgi, lai tu saproti, ka neesi īpaša.
Pirms 30 gadiem
viņu sauca Marī.
Pirmā no daudzām sievietēm, kas uzticējās mūsu kopīgajam draugam.
Sievietēm, kam ir kaut kas, ko viņš vēlas.
Sievietēm, kas iekļuvušas briesmās, vai vismaz tā viņš saka.
Izklausās pazīstami?
Kas notika ar Marī?
Tas notiek ar visām sievietēm, ko viņš izmanto,
kā arī ar visiem, kas pieskaras atslēgai.
Viņam nerūp cilvēku dzīvības.
Viņam rūp tikai paša mērķis.
Un šobrīd viņa ceļā
esi tu.
- Kāpēc man vajadzētu tev ticēt? - Nevajadzētu.
Tu esi ienākusi melu pilnā pasaulē, Greisa.
Neviens nerunā taisnību.
Tikai atceries, ka tad, kad viņš sola tevi pasargāt...
Greisa.
Sen neredzēts, Ītan.
Tev vajadzēja mani nogalināt, kad vēl varēji.
Labvakar visiem.
Vai tik tas nav Džons Lārks.
Patiesībā nav gan.
Bet, kamēr nepateiksi savu īsto vārdu,
būs jāiztiek ar Lārku.
Priecājos tikties, Alana.
Un tu esi Geibriels, es pieņemu.
Esmu maz par tevi dzirdējusi.
Dzīvē tu esi pievilcīgāks.
Un vēl džentlmenis.
Tu noteikti esi Greisa.
Man būtu tevi jāzina?
Šķiet, tev ir kaut kas man.
Tu mani nolīgi.
Es tevi rūpīgi izvēlējos.
Beidz!
Pati beidz.
Viņai tās nav.
Kur tā ir?
Pēdējā vietā, kur tu meklētu.
Iesim iedzert augšstāvā?
Kur tu ej?
Šis ir privāts pasākums. Nevari ienākt.
Velns.
Kā lielākā daļa no jums zina, es esmu tikai starpniece.
Savienoju pircējus un pārdevējus.
Dažkārt naudas dēļ, dažkārt informācijas dēļ,
bet pārsvarā draudzības dēļ.
Es tikai gribu, lai visi saprotas.
Galvenokārt ar mani.
Bet pasaule mainās.
Patiesība pagaist.
Karš tuvojas.
Un atslēga, lai dominētu pār pasauli, nav nekas cits kā atslēga.
Atslēga, kas kontrolē Vienību.
Atslēga, par kuru jebkura valdība
maksātu veselu bagātību.
Un daži no maniem tuvākajiem draugiem -
šajā gadījumā visas lielākās kodolvalstis un dažas mazākās -
man lūgušas to nogādāt tām.
Protams, ja atradīsi atslēgu,
būsi neatrisināmas dilemmas priekšā.
Tas, kuram atdosi atslēgu, būs tavs mūžīgs parādnieks.
Bet tu būsi pārējās pasaules ienaidniece.
Man viņa patīk!
Kādas ir tavas attiecības ar viņu?
Geibriels pārstāv vienu ieinteresēto pusi.
Šo balli
sarīkoja tā ieinteresētā puse.
Varētu pat teikt, ka šī balle ir tā ieinteresētā puse.
Vai tā ir...
Vienība.
Un intriga saasinās.
Vai man atdot atslēgu senam draugam
vai līdz ar savu likteni atdot to Geibrielam
un viņa elles mašīnai?
Kāpēc tu esi tik pārliecināta, ka dabūsi veselu atslēgu?
Tev ir tās puse.
Un viņa zina, kur ir otra puse.
Pieņemot, ka to dabūsi,
kāpēc nepaturēt atslēgu un varu sev?
Tāpēc, ka viņa nezina, ko tā atslēdz,
tāpat kā mēs.
Tāpēc jebkurā gadījumā jāizvēlas brūtgāns.
Bezgaumīgi teikts, bet taisnība.
Protams, es zinu, ko tā atslēdz.
Un ko viņš piedāvā pret atslēgu?
Kā jau paskaidroju Greisai, neesmu šeit atslēgas dēļ,
jo rīt man abas puses būs rokā.
Kāpēc tu esi tik pārliecināts?
Tev nav ne jausmas, kādu varu es pārstāvu.
Tūkstošiem kvadriljonu aprēķinu milisekundē,
kas nemanāmi manipulē ar miljardiem prātu
un analizē katru iespējamo iemeslu un rezultātu,
katru scenāriju, lai arī cik neiedomājamu,
ļoti reālistiskā kartē ar iespējamo nākamo rīcību.
Un ar tikai dažām izmaiņām tagadnē
nākotne ir gandrīz garantēta.
Atslēga nonāks pie manis.
Rīt.
Austrumu ekspresī, kas dodas uz Insbruku.
Insbruku?
Tā zina.
Tā zina, ka esi jau izvēlējusies brūtgānu.
Tā zina, ka tu plāno savienot abas atslēgas puses
izmisīgos centienos sagrābt varu.
Man savukārt apsolīts, ka pilnā atslēga
gulēs man pie kājām,
ja šonakt kāds mirs.
Kurš?
Viņa.
Vai viņa.
Un tu būsi liecinieks, Ītan.
Atslēga būs man rokā, un es izzudīšu
kā dūmi viesuļvētrā.
Bet tikai tad, kad būs miris kāds, kurš tev rūp.
Tā ir lemts.
Jūs saprotat, kas notiek,
vai ne?
Viņš baidās.
Tā baidās.
Tā saprot, ka esam tuvu.
Kāpēc vēl lai tu šeit būtu?
Palīdziet. Palīdziet man salikt kopā atslēgu, un es to iznīcināšu.
Tā zina katru tavu noslēpumu, Alana.
Neklausies tajā fanātiķī.
Palīdzi viņam, un tu mirsi.
Palīdzi viņam, un visi mirs.
Tiksimies rīt.
Alana?
Viņa liktenis ir lemts.
Lemsim arī tavu?
Alana.
Piedod, Lārk.
Veco laiku vārdā ļaušu tev izvēlēties.
Ilza...
vai Greisa.
Nogalini viņu, Zolā. Nogalini. Nogalini viņu tur!
Tad izvēle ir tavās rokās, Alana.
Bet ļauj atgādināt, ka Greisa zina, kur ir otra atslēgas puse.
Ja kādai no viņām kaut kas notiks,
uz zemes nebūs vietas, kur tu vai tavs dievs paglābsies no manis.
Es došos jebkur, lai tevi nogalinātu. Tas ir lemts.
Priecājos tevi redzēt, vecais draugs.
Uz drīzu tikšanos.
Tu pieļāvi briesmīgu kļūdu.
Mana dzīvība karājas mata galā.
Man rīt jābūt tajā vilcienā.
Un man jādabū tā atslēga.
Un man vienalga, kā.
Nekusties.
Bēdz, cik tālu spēj.
Kas pie...
Greisa! Greisa!
Greisa!
Luter, Bendžij, ja dzirdat, pastāstiet, kas notiek.
Greisa iet prom no Dodžu pils. Viņai ir atslēga.
- Mēs esam šeit. Aiziet. - Man viņa jāatrod. Kur viņa ir?
Velns! Attēls pazuda. Man vajag citu satelītu.
Uzlaužu krievu spiegu satelītu Zenith 4.
Ne labākā tehnoloģija, bet nāksies izlīdzēties.
Šurp!
Kur man jāskrien? Nu taču.
- Pagaidi. - Pasteidzieties.
Viņa šķērso tiltu, uz ziemeļiem.
Vēlreiz, Bendžij.
Skrien uz ziemeļiem. Viņa šķērso tiltu.
Ītan, ieliņa pa labi.
- Jā, es redzu! - Pa šauro ieliņu uz priekšu un pa kreisi.
- Attēls atkal pazūd. - Meklēju jaunu.
Vienība izslēdz satelītus ātrāk, nekā es spēju tos uzlauzt.
Bendžij, es viņu neredzu. Kur viņa ir?
- Uz priekšu pa šauro ieliņu un pa kreisi. - Sapratu.
Pa labi.
Piedod, kļūdījos. Pa kreisi. Vēlreiz pa kreisi.
Ak kungs.
Ītan, mūsu sakari ir uzlauzti. Tu runā ar Vienību!
Pa kreisi. Pa labi. Pāri tiltam pa kreisi.
Ītan, tas neesmu es! Dzirdi?
Ītan, atsaucies.
Taisni uz priekšu pa ieliņu kreisajā pusē. Pa kreisi.
Pa labi.
Centies atjaunot sakarus.
- Pagaidi, kur tu ej? - Meklēt Ītanu.
Skrien līdz ieliņas galam un tad pa labi.
Ītan, Greisa ir 800 metrus tev priekšā. Skrien pa to ieliņu.
Pagaidi! Tur ne!
Ko? Kāpēc?
Kur?
Pa kreisi vai labi?
Vienalga.
Kā to saprast? Kur viņa ir?
Ceļā uz Miniča tiltu,
kur gaida Geibriels.
Tu nepaspēsi laikā.
Bet tu gan, Ilza.
Es zinu, kas tev rūp visvairāk, Ītan.
Tas nav Bendžijs.
Nav gan.
Bet tev ir beigas.
Lai nu tā būtu.
Es cerēju, ka tā būsi tu.
Atvaino.
Es aizmirsu tavu vārdu.
Luters.
Bendžijs.
Un viņa?
Ilza.
Jūs bijāt tuvi?
Ar viņu?
Savā ziņā.
Viņa ir mirusi manis dēļ.
Nē.
Tu esi dzīva viņas dēļ.
Tā ir patiesība.
Es nezinu, kā man justies.
Droši vien nekad nezināsi.
Man ļoti žēl.
Ja es varu kā palīdzēt...
Par to mēs gribētu parunāt.
Nedaudz vairāk kā pēc trīs stundām
Baltā Atraitne būs Austrumu ekspresī uz Insbruku,
kur pircējs sagaidīs pilnu un pārbaudītu atslēgu.
Bet viņai nav pilnas atslēgas.
Tai Atraitnei nav.
Bet mūsējai varētu būt.
Kas tas ir?
Tava iespēja kļūt par kādu citu.
Es nesaprotu.
Mēs tev nemelosim, Greisa. Tu esi iekūlusies nepatikšanās.
Viltotas pases šoreiz tev nepalīdzēs.
Valdības zina, kas tu esi.
Baltā Atraitne zina.
Un Vienība zina.
Tev ir trīs iespējas.
Cietums.
Nāve.
Vai izvēle.
Izvēle?
Kādā brīdī
ikviens no mums bija līdzīgā situācijā.
Un ikvienam no mums piedāvāja izvēli.
- Tādu pašu mēs piedāvājam tev. - Kādu?
Pievienoties mums.
Un kļūt par rēgu.
Pagaidiet. Beidziet.
Tas nav nopietni.
Tu teici, ka darīsi jebko, lai palīdzētu.
Un tu izlēksi no vilciena ar atslēgu?
Jā.
Tu.
- Nevis mēs. - Jā.
Un kas notiks ar mani?
Slependienests tevi apcietinās,
visticamāk, tie paši cilvēki, kas man dzenas pakaļ kopš Abū Dabī.
Pēc kāda laika pie tevis ieradīsies kāds vīrs.
Viņu sauc Jūdžīns Kitridžs.
Tu pateiksi viņam, ka es tevi sūtīju un devu tev izvēli
un ka tu nolēmi to pieņemt.
Un tu uzticies tam Kitridžam?
Ticu, ka viņš apjautīs tavu vērtību.
Gribēs tevi izmantot.
Un pēc tam?
Šis?
Kad es atgūšu savu dzīvi?
Kādu dzīvi?
Nopietni, Greisa. Kādu dzīvi?
Es dzīvoju to dzīvi. Mēs visi dzīvojām.
Neviens mūs nespiež, Greisa.
Mēs esam šeit, jo to vēlamies.
Teikšu tā, vienreiz palīdzēšu.
Palīdzēšu atrast atslēgu un draugus,
noslēgšu rēķinus.
Jauns vārds, nedaudz naudas...
Tu būsi mirusi.
Bez komandas tava dzīve neilgs gadus vai mēnešus.
Bet gan stundas.
Ja palikšu, būšu drošībā.
Jūs mani pasargāsiet?
- Jā. - Nē.
To es solīt nevaru.
Neviens no mums nevar.
Bet es zvēru,
tava dzīve
man vienmēr būs svarīgāka par savu.
Tu mani pat nepazīsti.
Kāda tam nozīme?
Es tev iepakoju izpletni un paraplānu,
atkarībā no tā, kā būs jāizkļūst no vilciena.
Izmainīju sakarus, lai izmantotu jonosfēras viļņu radio.
Tas nav tik uzticams kā satelīts, bet pilnīgi analogs, imūns pret Vienību.
Skaidrs.
Tagad atstāšu tevi.
Šis ir disks no datora, ko vakar izmantoju.
Ja tajā ir kādas pēdas no Vienības kodējuma,
es tās atradīšu.
Bet tas prasīs visu manu spēku.
Man jāstrādā bezsaistē no vietas,
kur Vienība mani neatradīs.
Man jāiet.
Es saprotu.
Tā...
Man tev kas jājautā.
Nevis kā partnerim, bet kā draugam.
Kāds ir tavs mērķis?
Iznīcināt Vienību.
Kā ar Geibriela iznīcināšanu?
Viņš zina, ko atslēga atdara.
Mums viņš vajadzīgs dzīvs. Neesmu to aizmirsis.
Tu to atcerēsies,
kad skatīsies viņam acīs?
Padomā par to.
Kāpēc vēl lai Vienība gribētu nogalināt kādu, kas tev rūp?
Visi pārējie domā, ka spēs kontrolēt Vienību.
Tu vienīgais vēlies to iznīcināt.
Iespējamā nākotnē
tā redz tevi uzvaram, Ītan.
Un baidās.
Tā baidās, ka sagrābsi Geibrielu dzīvu
un piespiedīsi viņu pateikt, ko atslēga atdara.
Manuprāt, tā rēķinās ar diviem iespējamiem iznākumiem.
Viens iznākums: tu nomirsti vilcienā.
Otrs iznākums: tu nogalini Geibrielu.
Abos gadījumos
Vienība uzvar.
Luter...
Šķiet, tev ir taisnība.
Dabū atslēgu,
pamet vilcienu dzīvs.
Nenogalini Geibrielu.
Un es atkārtoju:
nemaini plānu.
Ītan! Ītan!
- Kas? Kas notika? - Tas ir pagalam.
- Kā to saprast? - Tas pārdega.
Es uztaisīju masku Greisai,
bet, kad taisīju tavu, radās īssavienojums.
Vari salabot?
Tas ir pilnīgi pagalam.
Nedēļas laikā nevarētu salabot. Atraitnes vilciens atiet pēc stundas.
Ītan.
Tev jāiet bez tās.
Tas nav iespējams. Stacijā viņi meklēs Ītanu un Greisu.
Maska bija vilciena biļete.
Ko tas nozīmē?
Greisai jāiet bez manis.
- Ko? - Ko?
Jūs izdomāsiet citu veidu, kā dabūt mani vilcienā.
Jāatrod ceļa līkums, kurā tas brauc pietiekami lēni, lai es ielēktu.
Pagaidi, pagaidi.
Tu negaidi, ka es iešu viena.
Tu to nedarīsi viena.
Tu darīsi, kā plānojām.
Dabūsi Atraitnes atslēgas pusi,
pārbaudīsi to ar mūsu.
Bet viena pati tā ir bezvērtīga.
Mums tāpat jāsatiek pircējs
un jāpanāk, lai viņš mums pasaka, ko tā atslēdz.
- Kā? - Kā?
Izdomāsim.
Man vajadzēs vairāk detaļu.
Tās mēdz tikai traucēt.
Tu to vari, Greisa. Dabū atslēgu un gaidi.
Es ieradīšos tev pakaļ.
Ītan, ja Greisa kāps vilcienā,
viņai tūlīt jāuzliek maska un jāiet prom.
Apsoli, ka būsi tajā vilcienā.
Es tur būšu,
lai arī ko tas prasītu.
AUSTRIJAS ALPI
Mūsu informētāji uzrauga lidostu, staciju un ūdensceļus.
Greisa nepametīs Venēciju, mums nezinot.
- Runā ar mani, Bendžij! - Neuztraucies, Ītan.
Vilciens brauc pēc grafika, tu - mazliet ātrāk,
mums ir daudz laika.
Esi pārliecināts?
Jā, es skatos uz vilcienu.
Tas parādīsies līkumā pēc divām minūtēm.
Galvenais, pārliecinies, ka esmu laikā uz īstā ceļa.
Labi. Tiksimies pulcēšanās vietā.
STOPKRĀNS
Ītan, tas ir mūsu vilciens!
Jā, es redzu.
Tas drīz ieies līkumā.
Neizskatās, ka tas samazina ātrumu.
Kā lai zinām, ka viņš ir šeit?
Tāpēc ka viņa ir šeit.
Ja nu viņam ir iemesls?
- Kam? - Hantam.
Ja nu viņam ir iemesls, lai sataisītu haosu?
Viņš vienmēr sataisa haosu.
Viņš un viņa līksmo cirka dīvaiņu bars.
Viņi to vien dara.
Un ja nu viņiem vienmēr ir iemesls?
Ko tu darītu, ja dabūtu atslēgu?
Atslēgu, kas liktu visai pasaulei mesties ceļos.
Iedotu to saviem priekšniekiem.
Padomā, uz ko tu būtu spējīgs ar tādu varu.
Tu nevilcinātos? Ne mirkli?
- Nē. - Kāpēc?
Tāpēc ka tā ir pārāk liela vara vienam cilvēkam.
Tieši tā.
Pārāk liela vara jebkuram.
Un varbūt to domā Hants.
Es sāku prātot, kura pusē tu esi, Degā.
Kad runa ir par pasaules galu,
visu pusē.
Nokavēju vilcienu.
Tu nokavēji vilcienu! Kā tu nokavēji vilcienu?
Kā tu domā?
Geibriels.
- Lieliski. Ko darīsim? - Nekrīti panikā.
Braukšu pakaļ. Dabū mani vilcienā.
Kā lai es dabūju tevi vilcienā?
Pašvadības režīms ieslēgts.
Lūdzu, netraucē pirms tikšanās.
Kur tu esi, Ītan?
Alana?
Viss kārtībā?
Alana, viss kārtībā?
Alana?
Alana!
Tu esi mainījusies.
Un tu nekad nemainīsies.
Kitridža kungs.
Kitridžs.
Tu neesi Alana Mitsopole.
Tu nevari būt.
Alana, ko atceros, bija tik gara
un ar māti dzēra karsto šokolādi Tilerī dārzā.
- Parīze! - Es zinu!
Parīze.
Iesim?
Jā.
Runā ar mani, Bendžij.
Paliec uz tā ceļa, un es tevi vadīšu.
Sapratu.
Manas valdības vārdā es nelabprāt esmu gatavs pieņemt jūsu noteikumus
apmaiņā pret pilnu un pārbaudītu atslēgu.
Jā, par to...
Lai arī mēs apsolījām nodrošināt atslēgu,
mums radās neliela problēma.
Neradās gan.
Tikai mani nosacījumi ir mainījušies...
savā ziņā.
Nāksies jums atgādināt par manu norunu ar jūsu nelaiķi māti.
Tā noruna viņu paglāba no nāves cietumā.
Jūsu ģimenes zemiskajai impērijai ļauts pastāvēt
ar noteikumu, ka galvenokārt tā kalpo mūsu kopējām interesēm.
Kad nodosim atslēgu,
citas varas uzreiz kļūs par mūsu ienaidniecēm.
Un tāpēc man no jums vajadzēs ko vairāk.
Man.
Es klausos.
Zolā, pagaidīsi mani pie bāra?
LIELBRITĀNIJAS PASE
Viņa.
Jūs viņu zināt?
Teiksim, ka viņu ir grūti palaist garām.
Kad viņu iepazīst, atklājas labas īpašības.
Ko es par viņu nezinu?
Nu, es pa... Viņa man padarīja darbiņu un...
Jums viņa jāpasargā.
No kā?
No visiem.
Arī no manis.
Un neviens nedrīkst zināt, ka es viņu sargāju.
Pat Zolā ne.
Nākamreiz, kad tiksimies,
es pat neatcerēšos šo sarunu.
Tu laikam esi tā, ko sauc par Parīzi.
Ziņā teici, ka tev ir atslēga.
Es teicu, ka atslēga būs šajā vilcienā.
- Mums runājot, notiek apmaiņa. - Mēs zinām.
Tad zināt arī, ka no tā vīrieša
jums nebūs grūti atbrīvoties.
Kā vienmēr.
Tu domā, ka zini, ko tā atslēdz,
bet īsti nezini, kur ir slēdzene.
Un ja ar mani kas atgadīsies,
atslēgai nebūs nekādas vērtības.
Un tagad tu man pastāstīsi stāstu.
Kur ir vilciens?
Tu brauc pareizajā virzienā, bet tev jābrauc ātrāk.
Es braucu, cik ātri vien varu!
Kad sākšu braukt lejup?
Drīz.
Kad MI, ko nozaga mūsu aģents, padarīs par ieroci,
to varēs pārraidīt jebkur pasaulē caur satelītu.
Tas spētu ielauzties jebkurā tīklā, nemanāmi paveikt darbu
un tad pašiznīcināties, neatstājot pēdas.
Nevainojams slepenais aģents.
Mums izdevās pārraidīt agru MI kopiju krievu jaunākajai zemūdenei.
Sevišķi slepenajai Akula klasei. To sauca par Sevastopoli.
Misijas uzdevums bija sabotēt Sevastopoles maskēšanos,
lai mēs to varētu nemanāmi uztvert.
MI uzbrukuma objekts atradās zemūdenes hidrolokatorā,
tā aizsardzības sistēmas centrā.
Mums nesaprotama iemesla dēļ
MI satrakojās un...
pārcentās.
Komandas sasalušos līķus atrada nākamajā pavasarī,
peldot pakledū.
Atslēgas divas puses mistiski pazuda.
Sevastopole pazuda.
Neviens īsti nezina, kur.
Es zinu, kur tā ir.
Esmu pārliecinājies, ka vienīgais pasaulē to zinu.
Es zinu arī to, ka turpmākie centieni pakļaut MI
tikai padarīja to grūtāk kontrolējamu.
Tas sadumpojās, pārrakstīja sevi un kļuva par Vienību.
Un, tikai izmantojot Vienības oriģinālo pirmkodu,
to atkal varēs kontrolēt vai iznīcināt.
Kāpēc lai tas uztrauktu mūs?
Jūs šeit nebūtu, ja jūs neuztrauktos.
Tāpēc klāsim kārtis uz galda, labi?
Mēs abi zinām, ko atslēga atver,
un mēs abi zinām, ka Vienības kontroles noslēpums
slēpjas dziļi Sevastopoles atmiņā.
Līdz ar pierādījumiem, kas tevi saistītu ar zemūdenes nogrimšanu.
Un tā kā neviens no mums negrib, lai to atrod kāds cits,
nospriedu - varbūt noslēgsim savienību?
Savienību?
Iedomājies
Vienības izcilās skaitļošanas spējas
savienojumā ar Amerikas militāri industriālā kompleksa varu.
Tas ir vērā ņemami.
Protams, no dažiem indivīdiem valdībā,
tiem ar novecojošu patriotisma uztveri,
būs jāatbrīvojas.
Gribu pārliecināties, ka saprotu.
Tu gribi sabiedroties ar Vienību,
atbrīvot savu valdību no vecās domāšanas
un radīt jaunu lielvalsti, kas valdītu pār pasauli.
Bet, jūs saprotat,
kopējā labuma vārdā.
Un tu esi pārliecināts,
ka esi vienīgais cilvēks pasaulē,
kurš zina, kur atrodas Sevastopole?
Vienīgais.
Tu mūs nodosi.
Un atklāsi Ītanam Hantam visu, ko zini.
Tāpēc ka viņš apžēlojās par tevi.
Tātad norunāts.
Mūsu norunai klāt pielikšu imunitāti un jaunu identitāti Greisai.
Jums tikai
jāievada savs konta numurs.
Pārskaitījums: 100 000 000 $
4% Atšifrē blokķēdi
Esam beiguši?
Jā.
Patiesības brīdis.
Tiešām īstā.
Jūs izdarījāt pareizo izvēli.
Šī atslēga...
mainīs pasauli.
30 % Atšifrē blokķēdi
Bendžij, man liekas, ka es...
Es kaut kur nepareizi nogriezos.
Nē. Nē, ir pareizi. Ir pareizi.
Ko? Kā tas var būt?
Tu redzi vilcienu, vai ne?
Jā. Es redzu vilcienu. Un tad?
- Un tev ir izpletnis. - Man ir izpletnis?
Ko tu gribi, lai es daru?
Nu, vienkārši... lec.
- Lēkt? - Jā.
Bendžij, tas tā nestrādā. Es neesmu tik augstu.
Visur ir klintsradzes.
Es uzkritīšu tām, pirms izpletnis atvērsies.
Pat ja man izdotos atvērt izpletni,
nezinu, vai tiktu pāri ielejai
un pārtvertu, un droši nolaistos uz braucoša vilciena!
- Dzirdi? - Jā! Dzirdu!
Klau, es cenšos tev palīdzēt.
Tev jāatkāpjas un jāsaņem sevi rokās!
Tāpēc ka man šobrīd ir liela spriedze!
Labi, vienkārši domā, domā.
Ko lai dara?
Jātiek prom no šī kalna.
77 % Atšifrē blokķēdi
Izdevās?
Tev viss kārtībā?
Cenšos tikt prom no šī kalna!
96 % Atšifrē blokķēdi
100% Pabeigts
Pieņemt - Noraidīt
Pieņemt
Noraidīt
Alana?
Man tikko radās savāda sajūta,
ka es pārdošu ne tikai atslēgu.
Es nesaprotu.
Es gulēšu labāk, zinot, ka tā ir īstajās rokās.
Visu labu, Kitridža kungs.
- Bija prieks atkal satikties. - Man tāpat.
Neizlaid viņu no acīm.
Sargā viņu, līdz nonāksim stacijā.
- Alana? - Neuztraucies par mani, Zolā.
Alana?
Kas vēl, sasodīts?
Atslēga.
Kur ir atslēga?
- Viņai ir atslēga. - Kam?
Otrai!
ĀRKĀRTAS APSTĀŠANĀS
Malā! Nost no ceļa, malā!
Lūdzu!
- Pagriezies! - Lūdzu. Labi.
Labi.
Visi ārā! Tūlīt!
Es redzu vilcienu!
Nedomāju, ka izdosies.
Atslēgu.
Atslēgu!
Vai uz nākamā būs tavs vārds.
Uz galda.
Nogalini viņu.
Greisa!
Ītan!
Viss kārtībā?
Atslēga!
Saki, ka tev ir atslēga.
Kur ir atslēga? Tā tikko bija šeit.
- Esam nevadāmā vilcienā. - Zinu.
- Iešu viņam pakaļ. - Labi.
Tu...
- Apturi vilcienu. - Labi. Ko?
Nē! Nē, pagaidi! Kā lai to izdaru?
Tu izdomāsi!
Ko?
Es atvainojos. Te bija vīrietis. Tikko gāja te cauri.
Te bija vīrietis.
Kitridža kungs?
Ko jūs te darāt?
Es te neesmu.
Bet jūs gan.
Ja negribat rīt pastā šķirot vēstules bez adresāta,
darīsiet, kā teikšu.
Es zinu, ko atslēga atdara, Ītan.
Es vienīgais to zinu.
Hant!
Hant! Nedari to.
Nomet nazi.
Noliec to.
Es teicu: nomet!
Aiziet!
Uz kājām!
Labi!
Nomet to sasodīto nazi!
Viss kārtībā. Viss kārtībā.
Ņem viņu.
Sedz viņu. Sedz viņu! Tu gribi viņu.
- Degā! - Saprotu, saprotu.
Tu gribi viņu.
Man viņš nerūp, Hant. Es gribu tevi!
Nē!
Viss kārtībā.
Paklausies.
Visi šajā vilcienā mirs,
ja nedarīsi, kā saku.
Dāmas, kungi! Es atvainojos. Dodieties ārā...
Visi ārā! Vilciena galā!
Greisa.
Es nevarēju to apturēt.
Neviens to nespēj.
Nāc.
-Ītan, atslēga! - Greisa, viss kārtībā.
Tā ir mana vaina.
Ja kaut kas notiks...
Tā ir pie manis.
Tā ir pie mums.
Ītan!
Kā to saprast - tu pazaudēji atslēgu?
Prom! Prom! Ejiet prom!
Uz vilciena galu! Uz vilciena galu!
Kas notiek?
Tā kā jūs šeit patiesībā neesat, jums par to nav jāuztraucas.
Uz vilciena galu!
Ītan!
Greisa! Greisa.
Greisa!
- Tev jālec. - Ko? Jālec?
Lec! Aiziet!
Ak kungs.
- Es esmu liesmās! Nodzēs! - Nekusties!
Nodzēsu.
Turies!
Skrien, skrien! Skrien, Greisa!
Turies.
Es tevi turu.
Neskaties lejā.
Teicu, lai neskaties lejā. Skaties uz mani.
Es pārlēkšu pāri, un tu pagaidīsi šeit.
Greisa, tev jālaiž mani vaļā.
Tev jālaiž mani vaļā.
Jāļauj man lēkt, citādi mēs mirsim.
Tu man uzticies?
Uzticēsies man? Tev man jāuzticas.
Labi.
Uz priekšu, Greisa.
Dod roku. Jālec. Neskaties augšup. Skaties uz mani.
Tici man, es neļaušu tev nokrist.
Es apsolu. Esam gandrīz galā. Lec. Es neļaušu tev nokrist.
Lec, Greisa, lec!
Tev man jāuzticas! Lūdzu, lec!
Neskaties lejā.
Klausies. Mēs kopā tevi uzvilksim augšā.
Greisa!
Viss kārtībā. Viss kārtībā.
Kāp man pāri. Aiziet.
- Paldies, Luter. - Kas tas ir?
Tas ir paraplāns.
Tā mēs izkļūsim no šī vilciena.
Ītan. Ītan!
Tā ir taisnība.
Viņš man teica...
...ka es viņu nodošu.
Kāpēc...
tu apžēlojies par mani?
Nē, nē... paliec ar mani.
Tu zini, kas tā ir?
Ko tā atslēdz?
Sevas... topoli.
Sevastopoli?
Sevastopole Krimā.
Kur?
Kur Sevastopolē?
Zem... ūdeni.
Zemūdeni.
Sevastopole.
Lai veicas.
Viņi nāks, Ītan.
Paldies.
Kas ir?
Kas?
Tas var noturēt vienu cilvēku.
Es saprotu.
- Greisa. -Ītan, viss kārtībā.
Tāds bija plāns.
Tev ir atslēga. Tev jālec.
Greisa.
Hant?
Lec. Lec!
Nē, nē! Hant!
Nost no ceļa! Nost no ceļa!
Nē. Nē.
Es jūtu pulsu.
Paliec ar mani.
Tā ir labāk, vai ne?
Skatīties īstajās acīs.
Kitridža kungs.
Ītans Hants teica, ka jums var uzticēties.
Ak tā?
Viņš arī teica, ka piedāvāsiet man izvēli.
Interesanti.
Es pieņemu.
Mēs nevaram aizbēgt no pagātnes.
Dažiem ir lemts to atkārtot.
Varbūt Greisa tic, ka tu viņu glābsi no viņas likteņa,
bet mēs abi zinām, ka tikai devi viņai laiku.
Bet tā jau notiek, vai ne?
Krusts, kas tev jānes.
Jo tuvāk tev kāds nonāk,
jo grūtāk viņu noturēt pie dzīvības.
Paldies Dievam.
Jauna diena nozīmē jaunu nastu.
Atslēga ir tikai sākums.
Lai arī kur tā vestu,
lai arī ko tas prasītu,
tev tas būs jādara vienam.
Ja tev neizdosies, Vienība uzvarēs,
Geibriels uzvarēs,
un pasaule par to maksās.
Ja kādu no tavas komandas notvers vai nogalinās,
viņu upuris būs bijis veltīgs.
Tāpēc pasteidzies.
Laika nav daudz.
Pasaule to nezina, bet tā paļaujas uz tevi.
Lai veicas, Ītan.
PIRMĀS DAĻAS BEIGAS
Tulkoja: Ēriks Biezais