- Co to bylo? - Nic.
- Tak aspoň malou nápovědu. - Ne. Žádnou.
Už tam budeme.
Tak si to sundám.
Ne, máš ráda překvapení.
To mám. Když vím jaká.
Budeš nadšená.
Slibuju.
Už teď jsem nadšená z toho, co vidím.
Láska, to je žhnoucí vzruch.
A vytváří ohnivý kruh.
Zmítán chtíčem bezuzdným...
A jsme tu.
...jsem teď v kruhu ohnivým.
Pozor, kam šlapeš.
Nevidím.
Pojď dopředu. Stát.
Teď ti ho sundávám.
Teď.
Děláš si srandu?
Nevěděla jsem, že to tu už otevřeli.
Sehnal jsem nám ze známosti vstup na zahájení.
Páni.
Jsem dobře oblečená?
Je na tebe pohled za milión.
Pojď.
Žhne a plá, plá, plá, ohnivej kruh,
ohnivej kruh.
Hele!
Nekraď mince z kašny.
Přináší to smůlu.
- Promiňte. - Utíkej.
Úsměv.
NEBESKÁ VYHLÍDKA
- Váš doklad. - Děkuji.
- Chcete se vyfotit, pane? - Děkuji.
Opatrně, prosím.
Jedete?
Pojedeme dalším.
Jen pojďte. Vtěsnáme vás.
Díky.
Jedeme nahoru.
S dovolením.
Pardon. Tohle někdy dělá.
MAXIMÁLNÍ KAPACITA 600 KG ČI 8 DOSPĚLÝCH
Pár zajímavostí o Nebeské vyhlídce.
Je 151 metrů vysoká a váží přes 8 000 tun.
Je vyrobená z oceli, železobetonu a skla.
A ještě působivější je, že celý projekt
byl dokončen s pětiměsíčním předstihem.
To je dobře?
Páni.
Co jsem říkal?
- Parádní? - Že?
Přejete si?
Máme rezervaci. Campbell.
Je mi líto, ale už teď je kapacita pro dnešek překročena.
Nemůžeme vám vyhovět.
Kdybyste mohl ustoupit. Moc děkuji.
Mám to dohodnuté s Jakem. Je tu? Můžu mluvit s...
Jakea jsme dnes ráno propustili. Děkuji vám.
- Co se děje? - Vteřinku.
Pane, vím, že jste velmi důležitý, ale snad mi pomůžete...
Prosím.
Rvete mi srdce. Ale bohužel vám nepomůžu.
Kdybyste byl tak laskav...
Pane Fullere! Rád vás vidím. Máme pro vás krásný stůl.
Děkuji. Tudy, prosím.
- Půjdeme na bar. - Cože?
Chovej se přirozeně.
Podívej na ten výhled.
Copak?
Ale ne.
Bojíš se výšek.
Co? Ne, jen jsem...
Ještě nikdy jsem nebyla tak vysoko.
To mě mrzí. Vypadá to na fiasko. Chtěl jsem to mít perfektní.
No tak.
Je to perfektní.
Protože jsem s tebou.
Dobrý?
- To snad přežiju. - Jo?
Hele, šampaňské zdarma.
Moje oblíbené.
Už se to nese.
Mám pocit, že padám
jak hvězda na nebi.
Padám jak z Niagary
na malé kánoi.
Mám pocit, že padám,
a můžeš za to ty.
- Tak. - Hned jsem zpátky.
Promiňte, kde jsou toalety?
Za tanečním parketem.
Lásku jsem odháněla,
chtěla jsem výš stoupat.
Má věž ze slonoviny se zřítila
a byl to strašný pád.
Mám pocit, že padám.
Můj milý, můžeš za to ty.
Můžeš za to ty.
Děkujeme, hned budeme zpátky.
Ahoj, broučku.
Všechno v pořádku?
Nic mi není. Děkuju.
V kolikátém jste?
Cože?
Ne. Nejsem...
Přesně nevím. V prvním nebo druhém měsíci.
To je báječná zpráva.
Nebo ne?
Příteli jsem to ještě neřekla.
Miluje vás?
Ano.
Tak to nevzdá.
- Děkuju. - To nic.
Nashle.
Už bude konec.
Tak jo.
Tady jsi.
Jsi v pořádku?
Jo.
Asi jo.
Pojď.
Půjdeme na vzduch.
NEBESKÁ VYHLÍDKA
- Musím ti vážně... - Chtěl jsem...
Ty první.
Dobře.
Chtěl jsem to udělat u večeře, ale když je tu takový výhled...
Hele!
Neházej tam ten cent. Mohl by někoho zabít.
Omlouvám se.
Tlustoprde.
Těch posledních pár let
bylo naprosto kouzelných.
A to díky tobě.
Iris, chci strávit zbytek života s tebou.
Myslíš s námi?
Cože?
Promiň.
Já...
Jsem štěstím bez sebe.
Ty se nezlobíš?
Žertuješ? Ne, je to úžasné.
- Vážně? - Budeme mít rodinu.
Takže chceš?
Ano.
- Není moc těsný? - Je dokonalý.
Pojďme to oslavit.
Jo...
Víš, že kvůli tobě chci řvát. Chce se mi křepčit a řvát.
Pozvednout ruce a řvát. Ruce zas svěsit a řvát.
Tak, teď řvi ty. Nezapomeň říct, že jo.
Nezapomeň říct jo, jo, jo, jo, jo...
Řekni, že jo.
Řekni, že jo, bejbino.
Řekni, že jo.
No tak, no tak...
Řekni, že jo.
- Řekni to. - Řekni, že jo.
Tak do toho.
Řekni, že mě miluješ, jo. Řekni, že mě potřebuješ, jo.
Tak to řekni, jo. Tak to řekni, jo.
Víš, že kvůli tobě chci řvát.
- Křepčit a řvát. - Řvát.
Pozvednout ruce a...
řvát.
Řvát.
Trochu víc potichu, řvát. Trochu víc potichu, řvát.
Trochu víc potichu, řvát...
Trochu víc nahlas, řvát. Trochu víc nahlas, řvát.
- Hej, hej, hej, hej. - Hej, hej, hej, hej.
Poskoč a řvi, teď. Poskoč a řvi, teď.
A všichni zařvěte, teď. Poskočte a řvěte, teď.
Všichni budem řvát, řvát, řvát, řvát, řvát...
Řvát, řvát, řvát...
Kapky deště mi padají na hlavu.
To ale neznamená, že by mi brzy zrudly oči...
Chyť mě za ruku! Přitáhni se!
Vydrž!
Jdi dál!
- Jdi dál! - Pomoc!
Paule! Chyť se mě za ruku!
Ne!
Všichni dolů po schodech!
Uhněte! Nejdřív děti!
Po jednom!
Proboha!
Do výtahu!
Dovolíte, paní? Musím se dostat k ovládání.
Dělejte!
- Pusťte mě tam. - Pane, ustupte.
Už teď jsme přetížení!
Uhni, hergot!
Pusťte mě tam!
Pomoc, prosím!
Chyťte se!
Pomoc!
Hej.
Pojď sem.
No...
Chápu, že násobení vektorů je děsivé, ale ne zas tolik.
To je pro dnešek vše.
Příští týden začne příprava na zkoušky.
Slečno Reyesová.
Musíme si promluvit.
Jo.
Budeme mít rodinu.
Neházej tam ten cent. Mohl by někoho zabít.
Všichni dolů po schodech!
Tenhle sen mi ničí život.
Mně taky.
Noc co noc, Stef. Vůbec se nevyspím.
To mě fakt mrzí.
Můžu ti něco říct?
Jo, copak?
Ta žena v mým snu, tak ta se jmenuje Iris, jo?
Aha.
Stejně jako moje babička.
Myslím si, že se mi zdá o ní.
Jako fakt?
Jo. Ale já ji nikdy nepoznala.
Ani nevím, jestli žije.
No tak...
buď jeď domů, vyptej se na babičku a doufej, že pak ty sny ustanou,
nebo tu zůstaň a umři ve spánku doopravdy.
Protože já tě zabiju.
Omlouvám se.
- Jo, dobře. - Mám tě ráda.
Jo. Já tebe taky.
- Jeď domů. - Jo.
V tichosti.
Tak jo.
- Helemese! - Ahoj, tati.
Vítej doma, zlato. Jsem rád, že jsi tady.
- Já taky. - Chybělas mi.
Já vím.
Moc rád tě vidím.
- Děkuju. - Ukaž, já ti to vezmu.
Charlie před časem zabral tvůj pokoj a já mám v jeho pokoji šanony,
tak jsem ti rozložil gauč. Nevadí?
Ne, to je v pohodě.
Máme ještě tu krabici máminých věcí?
Byly tam fotky, něco jako adresář
s telefonními čísly.
Proč ji chceš?
O nic nejde. Jen jsem ji tu někde viděla ležet.
Stefani, o co jde?
Bude to znít fakt divně,
ale musím najít máminu mámu, Iris.
Jo, to je divný.
Ty krabice jsem vyházel už před lety, když máma odešla.
Ahoj, Charlie.
Čau.
„Ahoj, Stef. Jak se máš? Moc rád tě vidím.“
Jo, jasně.
Jdu k bratránkům.
Teď? Tvá sestra přijela domů. Já myslel...
- Mám svý plány. - Můžu tě tam svézt.
- Stejně jsem je chtěla vidět. - V pohodě.
Jestli půjdeš za bratránky, neptej se strejdy Howarda na Iris.
Jo, v pohodě.
Tak jo.
- Ahoj. Mám tě ráda. - Já tebe taky.
Charlie?
Charlie, můžeš si je laskavě vyndat?
Stef!
Chci s tebou mluvit. Co se děje?
Co?
Celou dobu jsi neřekl ani slovo.
Stef, proč tu jsi?
Jezdíš domů jen na svátky.
Musím ti něco říct.
Ale slib, že to neřekneš tátovi.
Jsi těhotná?
Ne, nejsem těhotná, Charlie.
- Nevím. - Co tě to vůbec...
To ne... Jsi na vysoký.
Slíbíš mi, že to neřekneš tátovi?
- Proč bych mu to říkal? - Je to vážný, Charlie.
Tak jo.
Dobře.
Jsem v akademické podmínce.
Nesměj se, Charlie! Když si nezlepším známky...
To je teda něco. Přijde mi to legrační.
Samý jedničky. Jsi předsedkyně třídy.
- Premiantka vyletí. - To není sranda.
Když si nezlepším známky, přijdu o stipendium.
To je blbý. Pardon.
Co se stalo?
Nemůžu spát.
Jen co zavřu oči, vrací se mi stejný zlý sen o Iris.
O naší babičce. Já ne...
To přece musí něco znamenat.
Já nevím.
Mně se zdá o divných věcech.
Včera mě ve snu sežral hot dog.
- Co? To je... - Ten hot dog žral mě.
Aha.
Nemůžeš něco udělat?
- Uklidni se, najdeme ho. - Uhni se.
Nemůžu to pauznout. Je to online souboj.
- Musím se podívat. - Laskavě vyhul.
- Víš, co bylo posledně? - Hodnotí se to!
- Co se děje? - Nemůžu najít Paca.
Ty vole, už zas?
Moment, kdo je Paco?
Nekecej! Čus, sestřenko!
Nepomůžeš nám hledat?
A bacha, kam šlapeš.
Jo, jasně. Nejdřív si ale promluvím s vaším tátou.
Co děláš doma?
Vylili ji ze školy.
- Charlie. - Vítej v klubu.
- Eriku, díval ses někde? - Nahoře Paco není!
Podívejme, kdo tu je.
- Ahoj, Julie. Mrzí mě... - Jak je?
- Charlie! - Jules!
Můj malej Romeo. Jak dopadlo to pozvání na ples pro Jenny?
- Řekla, že jo. - Ty bláho. Počkej.
Kdo je Jenny?
Znají se z mladých plavčíků.
Z mladých plavčíků? Nevěděla jsem, že tam chodíš, Charlie.
- Tos mi neřekl. - V čem půjdeš?
Pojednám to prostě.
Černý blejzr, ale se srandovním motýlkem.
Stef! Stefani! Panečku!
- Ahoj, zlato. - Ahoj, teto Brendo.
- Jak dlouho tu budeš? - Moc ne.
Je tu strejda Howard?
Jo, je venku, dojdu pro něj.
Howarde, je tu Stefani. Pojď sem!
Bezva.
Vypadáš unaveně. Všechno v pořádku?
Stefi! Já zírám!
- Ahoj. - Pojď sem.
Zlato, tebe rád vidím.
Nemáš hlad? Bude svačina.
Ani ne. Chtěla jsem s tebou mluvit o tvojí matce, Iris.
- Vím, že o ní mluvíš nerad... - Není moc co říct.
Děcka, svačina!
Mívám o ní zlý sen, který se mi pořád vrací.
To bude nejspíš jen stres. Zkus melatonin.
Ale divné je, že se mi zdá o reálném místě
před 50 lety. Je to jako restaurace, jmenuje se Nebeská vyhlídka.
Vy víte, o co jde.
Iris o tom mluvila?
Co říkala? Řekla něco? Kdybych si s ní promluvila...
S kým jako?
Stef se zdá o babičce Iris.
- O Psychobábině? - Já myslela, že je mrtvá.
Pro nás mrtvá je.
Jo, Stefi, Iris Campbellová je značně narušená žena. A basta.
Kdybych si s ní mohla promluvit, třeba by ty sny přestaly.
Stef, nech to být.
Já to nechápu. Co tak hrozného se stalo?
To kvůli ní tvý mámě hráblo.
- Cože? - Už se o tom
nechci bavit. Jasný?
Strejdo Howarde, musím to vědět.
Hele, Stefi.
Když nám umřel otec,
Iris to zlomilo.
Nepouštěla nás do školy. Zamykala nás v domě.
Bláznila o všech hrozných způsobech, jak můžeme umřít.
A nakonec se to zhoršilo natolik, fakt natolik,
že se do toho vložil stát a tvou matku i mě jí odebrali.
Tím to ale neskončilo. Sledovala nás u pěstounů
a když se narodily děti, začala nám posílat ty děsný dopisy
plný úmrtních oznámení a fotek mrtvol.
Museli jsme se přestěhovat, aby nás nechala.
Ale ty dopisy ještě máš?
Stefi.
Poslouchej mě.
Ta ženská je nemocná a nebezpečná.
A ty se pro svý blaho a bezpečí
od ní koukej držet dál.
Našel jsem Paca!
Díkybohu!
Určitě by teď byl rád v obýváku.
- Byl ve špajzu. - Pojďte, jdeme.
Jak se tam vůbec dostal?
Musíš mi pomoct.
Slyšelas strejdu. Nech to plavat. Prostě to nech plavat.
Ty to nechápeš.
Mně se kvůli tomu snu rozpadá celý život.
A nejen to, mám pocit, že přicházím o rozum.
Prosím, ty jediná mi můžeš pomoct.
Howard by mi neodpustil, kdybych tě dostala k Iris.
Prosím.
Dělej, co chceš,
ale nedívej se do spodního šuplete kredence v jídelně.
IRIS CAMPBELLOVÁ
NEBESKÁ VYHLÍDKA
SOUKROMÝ POZEMEK VSTUP ZAKÁZÁN
Dobrý den.
Jdu za Iris Campbellovou.
Nevidělas ty cedule?
Jo, viděla, ale...
Tak koukej vypadnout. Žádný návštěvy.
Jsem tvoje vnučka.
Stefani.
Vyprázdnit kapsy. Telefon, klíče, všechno.
Nejsem nebezpečná.
Tebe se nebojím.
Pomalu vejdi.
Zavři dveře. Rychle!
Nehýbej se.
Propána.
Vážně jsi to ty.
Vidím v tobě tvoji matku.
Jsem Stefani...
Stůj! Nehýbej se.
Dokud ti neřeknu.
Chceš mě podfouknout?
Abych si nedávala pozor.
Tu máš. Pojď.
Pojď sem. Posaď se.
Dobře.
Posaď se.
Tak.
Jak se má Darlene?
Je máma v pořádku?
Ne. Nevím.
Odešla, když mi bylo deset. Už se nevídáme.
Ale vidělas mé dopisy. Proto jsi tu, ne?
Ne.
Jsem tu, protože mám sny o Nebeské vyhlídce.
- Cože? - Jo.
Jo, za poslední dva měsíce noc co noc. Stejný sen.
Máš v něm rande, pak ale praskne parket,
dojde k výbuchu, a ty pak...
Spadnu. A umřu.
Jo. Jo, všichni umřou.
To nebyl jen tvůj sen.
To byla moje předtucha.
Před lety jsem u Nebeské vyhlídky
nahlédla do budoucnosti
a uviděla, co Smrt hodlá udělat.
Chtěl jsem to udělat u večeře, ale když je tu takový výhled...
Neházej tam ten cent. Mohl by někoho zabít.
Omlouvám se.
Tlustoprde.
Těch posledních pár let bylo naprosto kouzelných.
A to vše díky tobě.
Ne, ne... já...
Tak to nemá být.
Takže ne?
Všichni umřou.
Celá ta budova se zřítí.
To myslíš vážně?
- Ten cent. - Iris?
- Dej to sem! - Co je?
- Dej mi ho! - Co děláte?
Co blbnete?
Jo...
Iris?
Víš, že kvůli tobě chci řvát. Chce se mi křepčit a řvát.
Uhněte!
Ruce zas svěsit a řvát.
Tak, teď řvi ty. Nezapomeň říct, že jo.
Nezapomeň říct jo, jo, jo, jo, jo.
Přestaňte hrát!
Všichni musí pryč z parketu!
To sklo praskne.
- Musíte všichni pryč! - Paní.
Ne! Jděte z toho parketu!
- Iris! - Musíte odtamtud pryč!
Jděte!
Tehdy jsem zachránila hodně životů.
Životů, které se neměly zachránit.
Potom tu restauraci zavřeli.
Prý že na další úpravy.
Ale už se nikdy neotevřela.
Nakonec ji zbourali.
Tys té katastrofě zabránila.
Ano.
Ale Smrt nemá ráda, když jí rozhasíš plány.
Během těch let se vrátila a zabila všechny, kdo tam tehdy byli.
Včetně mého Paula.
Moment. Říkalas, že se Smrt vrátila?
Je to neúnavná mrcha.
Nepřestane, dokud neudělá, co má,
ale já se ji naučila vyhlížet.
Předvídat každý její krok.
Už léta si ji držím od těla.
Ale teď mě dostala. Rakovina.
- Věřila bys tomu? - To je mi líto.
Sdělili mi to před dvěma měsíci.
Právě od tehdy se mi zdá ten sen.
Vidíš? To je znamení.
Ale proč se mi zdá o tom, co jsi viděla?
Asi ti ta rakovina předala mou předtuchu.
Možná je to praštěný smysl osudu pro humor. Kdo ví.
Hlavně, když vesmír mluví, musíš dávat pozor.
Vidím tě, šmejdko.
- S kým to mluvíš? - Se Smrtí.
Myslí, že nedávám pozor, když jsi tu.
Musím tě naučit všechno v téhle knize.
Naučit se základy nějaký čas zabere, budeš tu muset zůstat.
- Tady? - Venku je nebezpečno.
Nevytáhla jsem odsud paty už 20 let. Tady můžeme být v bezpečí.
Vidíš?
Jo.
To jsou mé rešerše.
Má celoživotní práce.
Je mi líto. Tady zůstat nemůžu.
Musím se vrátit do školy, ale pak zas přijedu na návštěvu.
Ne, jsem nemocná! Nedožiju se toho. Nemůžeš odejít.
Copak to nevidíš? Smrt si jde pro naši rodinu.
Ty mi nevěříš.
Ne. Myslím, že jsem udělala chybu.
Asi to byl jenom sen.
Ne, počkej, vezmi si aspoň tu knihu.
Stefani!
Stefani! Stůj!
Je mi líto, neměla jsem sem chodit.
Ta kniha je životně důležitá.
Umožní ti zachovat naši rodinu v bezpečí.
Ty mi pořád nevěříš.
Ustup.
Cože? Proč?
Vidět znamená věřit.
Stef, fakt se jí před tebou rozprskl obličej?
Eriku! Nech ji na pokoji.
Pardon, Stef. Jsem jen zvědavej.
Jak to zvládáš?
Mrzí mě to, strýčku Howarde.
Měls pravdu. Neměla jsem za Iris jezdit.
Nemusíš se omlouvat.
Mrzí mě, žes to musela zažít.
Než umřela, něco mi řekla. Smrt si prý jde pro naši rodinu.
To je šílený, co?
Propána.
To snad ne.
Poslal jsem jí e-mail. Ale netušil jsem, že dorazí.
Pojď.
To je máma?
Jo.
Darlene!
Páni!
- Můžu zas odjet. - Nech toho. Pojď.
Vystup. Pojď sem.
Přijde na grilovačku?
Stef. Hej, počkej.
Jestli pojede ke strejdovi, já nejedu. Jeď s tátou.
To s ní ani nepromluvíš?
No tak.
Ty si ji tak nepamatuješ.
Dej jí šanci.
Proč? Charlie, opustila nás a teď si sem přijede,
po těch letech, a chce dělat jakože nic?
Jo. Vždyť kdo by se takhle choval? Že jo?
Počkej. Cože?
- To neřeš. - Ne.
Ne. Co to mělo znamenat?
Já se ti tolikrát snažil dovolat, a nic.
Julia taky. Už spolu ani nemluvíte.
Dobře, omlouvám se.
Posledních pár měsíců mě rozhodila ta noční můra.
Aha, a co předtím? Je to tak, cos odjela.
Zlobíš se na mámu, ale sama tu taky nejsi.
Nejsem jako ona!
Víš?
Nejsem blázen.
To máš pravdu. Blázen nejsi.
Jen je ti to fuk.
PRO: PROFESOR LEO VĚC: ÚMRTÍ V RODINĚ
A je to. Pozor na třísky.
Podívejme!
Ahoj!
Pojď sem. Jsem rád, žes přišla.
Nečekal jsem, že fakt přijdeš.
Díky za pozvání.
Jasně. Pojď dál.
Pojďte všichni sem!
- Napekla jsem cukroví. - Bezva!
- Můžu ochutnat? - Samozřejmě.
Je s burákovým máslem?
Jo.
Chceš mi zabít bráchu?
- Propána. Bobby má alergii. - Jo.
Úplně jsem zapomněla. Pardon.
Hlavně že jsi tu, takže...
Barmane Bobby, rundu pro všechny!
Rodina. Nevyberete si, kterou dostanete,
musíte jen milovat tu, kterou máte.
Naše matka
žila sama až do dne, kdy umřela.
A její smrt by nám všem měla připomínat,
abychom si užívali života a nám daný čas trávili spolu.
Protože ten už se nám nevrátí.
Mám vás rád.
Na to si připijeme! Na zdraví!
To je síla.
Cos tam dal?
Julie? Jules!
Jsi v pořádku?
Panebože, byl tam brouk.
Extra protein.
Jsi zapnutej?
- To dám. - To asi nedáš.
Už to bude.
Začínám dělat plavčíka.
- To je bezva. - Jo.
Charlie!
Pojď sem!
- Eriku! - Mami, gril už je.
Můžu si přisednout?
Pojď. Dáchni si.
To je ono.
Máš to tu hezký.
Chtěl jsem, aby děcka měly šťastný dětství.
Na rozdíl od jiných, co znám.
Nemluvíš o nás, že ne?
- Ne. - My měli skvělé dětství.
Podívej na mě. Dopadla jsem... báječně.
Jo.
Howarde.
- Co? - Co je to?
Vypadá to jako klíč od domu.
- Víš, že máme volný pokoj. - Vím.
Bude to lepší než se harcovat s karavanem.
To není dobrý nápad.
Na druhou šanci není nikdy pozdě.
Promiň.
Beze mě jim bude líp.
Zvedni to... Dělej.
STEFANI PŘÍCHOZÍ HOVOR
- Odrazíš ty mě, nebo já tebe? - Ty mě...
POZOR
NEBEZPEČNÝ ÚSEK
Tati! Pojď nám předvést salto vzad!
- To ne... - Pojď, strejdo Howarde!
- Pojď, Howarde! - Howard!
Pomozte mu.
Děkuju.
- Jo! - To je ono!
Nezdržuj. Co se může stát?
Jde se na to. Bacha.
Počkat! Přestaňte!
Dobrej postřeh, teto D.
- Dobrý. - Jdeme na to.
- Tak, tati. - Do toho.
- Dál od okraje. - Tak pojď, strejdo.
- To je ono. Jak študák. - Pěkný.
- Vidíš, mami? - Opatrně, Howarde.
Odtamtud to neber.
To je podvádění!
Ahoj, Stefi!
- Jsi tady! - Stefani.
Jsem ráda, žes přišla.
Teď sledujte mistra.
Teď je tu celá rodina!
Jsem v cajku.
To je dobře.
Jsem v cajku.
To nic.
To je dobrý.
Co bylo, pominulo.
Nebude už nářku ani bolesti.
A On jim setře každou slzu z očí.
A smrti již nebude.
JB NAŠEL NĚKOHO, KDO PŘEŽIL!
KDO JE JB?
No...
Co to tam máš?
Tak...
Ty papíry jsem našla v Irisině knize.
Jsou to smuteční oznámení a články o lidech, co byli v Nebeské vyhlídce
v ten večer, o kterém měla Iris předtuchu.
Každý z nich umřel nějakým divným a hrozným způsobem.
A nejen to. Všichni umřeli v tom pořadí jako v Irisině předtuše.
Ten večer měly umřít stovky lidí, ale Iris té katastrofě zabránila.
Smrt se tedy pro jednoho po druhém vrátila.
Protože jich přežilo tolik, trvalo Smrti léta, než všechny dostala.
Ale nakonec se dostala k Iris.
V té předtuše umřela poslední.
Ona a ten chlapeček.
Byla ale připravená.
Sama desítky let Smrti odolávala.
Stefani, zlato, to se teď nehodí.
Nic z toho se nás ale netýká, ne?
- Ne. - Tak proč tu jsme?
Ne, týká se to nás.
Protože Smrti tak dlouho trvalo obejít všechny přeživší,
ti měli mezitím rodiny.
Rodiny, které mít neměli.
Smrt si tedy vzala i je.
Copak to nevidíte?
Smrt si jde pro nás, protože jsme vůbec neměli existovat.
Jako že všichni v týhle místnosti má Smrt na seznamu k zabití?
- Přestaň, Bobby. - Tohle říká.
Ne, táta a teta Brenda nepatří do Irisiny pokrevní linie.
Takže
podle toho vzorce
postupuje Smrt po každé větvi podle věku.
Strýček Howard byl nejstarší, tak začíná jeho rodinou.
- Eriku, jsi na řadě. - Jdi se bodnout.
Pak si půjde pro Julii, pak pro Bobbyho.
Pak půjde po naší větvi, začne u Darlene, pak u mě a u Charlieho.
Charlie.
Ty tomu věříš?
Nevím.
Je to na hlavu.
Děláš z tátovy smrti podělanou konspirační teorii.
- Hráblo ti? - Ne, ne...
- To není konspirační teorie. - Stef, dost.
- Všichni umřeme! - Dost!
Už to nedokážu poslouchat ani minutu.
Ta bláznivá ženská způsobila svými nesmysly téhle rodině už dost trápení.
Moment. Teto Brendo,
- poslouchej. - Nech toho.
Iris v knize píše o někom, kdo Smrt ošálil a přežil.
Stefani.
- Pojď. - Eriku. Ne, počkej.
- Bojím se o tebe. - Přestaň.
Já to vyřídím.
- Pojď, Bobby. Jdeme. - Brendo.
- Promiň. Já to nevěděl. - Ne... Prosím.
Ty mi věříš, ne?
- Je mi líto. - Julie.
Hele, mám tě ráda.
Ale někdy tě fakt nesnáším.
Vím, jak přesvědčivé to všechno může být.
Ale není to doopravdy.
Jak to můžeš říct?
Vím, že to všechno tě naučila Iris.
Nenech si názory mé mámy zkazit život,
tak jako já.
Děkuju za radu, ale já už mámu nepotřebuju.
Otevřít.
Dobře.
Teď to štípne. Můžu?
Pět, čtyři, tři,
dva, jedna.
Dobrá práce.
Vyrážím do klubu. Ty to tu zavři.
A nesahej mi na chlast.
Ne, o zavírání nebyla řeč.
- Jo, jo... - O zavírání jsi nic neříkal.
Jen si pobreč.
Doufám, že shoříš v pekle!
Věřila bys tomu?
Právě mi umřel táta. Přišel jsem tomu debilovi pomoct a on chce, abych zavíral.
Víš, co to je?
Víš, co to je? Je to bezohledný.
No nic, už to máš.
Děkuju.
Jasně. Pětihvězdičkovou recku, jo? Olajkovat a odebírat a tak.
OTEVŘENO
ERIKŮV TETOVACÍ MIX
DEZINFEKCE POZOR
JSI V POŘÁDKU?
JDI DO PRDELE
JDI DO PRDELE, SESTŘENKO. CHCI SPÁT.
ERIKŮV SMUTNÝ MIX
Ne, na ten večer už nezapomenu.
Ani na tvou tvář, kdyžs byl na odchodu.
Ale ono to tak asi prostě chodí.
TÁTA
Kruci.
Co je, kurva?
No tak.
Dobrý...
Tak dělej.
Do prdele!
VSTUP ZAKÁZÁN VYSOKÉ NAPĚTÍ
Charlie, vzbuď se. Charlie, vzbuď...
Charlie, vzbuď se! Celou noc se snažím dovolat Erikovi.
Nebere mi to. Nevím, kde je. Bojím se.
Jistě bude v pořádku.
Tobě se ozval?
Jedu tam. Musím ho vidět.
A ty pojedeš se mnou, Charlie!
Padá to do schránky.
To je on?
Kamarád říkal, že včera vyhořel tetovací salón.
Cože?
Stef!
Chceš mě zabít?
Eriku?
No ovšem, že jsi to ty.
Kámo!
Mysleli jsme, že jsi mrtvej.
Jsem v pohodě.
Měla jsem o tebe strach.
Hasiči říkali, že byla klika, že mám tu koženou bundu.
Ani jsem se nepopálil.
Ale bundu jsem si zničil.
- Co je tohle? - Jo, koukej.
Jsem ocejchovanej.
Hustý, co?
Líbí se ti to?
Říkals, že spíš.
Furt jsi mi volala. Co jsem měl dělat?
Nechápu to, měl bys být mrtvý.
Jasně. Jo.
Nebo možná...
možná Smrt nejde po naší rodině.
Protože to by bylo šílený.
Ježíši! Sakra!
Nebo jsem neporazitelný.
Eriku. Eriku!
- Jo? - Eriku, počkej. Stůj.
Tím, že tě Smrt nezabila, ještě nejsi v bezpečí.
Jdi dál od tý pilky!
Dá se sama do pohybu, Stef? To udělá?
Mohla by spadnout.
A drž se dál od těch dětí.
Risknu to.
Jak ho může zabít pár děcek s míčem?
Nevím.
Ta pilka by mohla spadnout a trefit toho chlapa s fukarem, ten pak
nafouká těm dětem do očí a ty ho trefí míčem do obličeje.
Míčem mě do obličeje?
To zní fakt smrtelně.
Budu opatrnější.
- Hej! - Co je?
Co se ti stalo?
Očividně mě uškvařila Smrt.
- To vypadá ošklivě. - To nic není.
Ne, počkej. Ukaž.
- Eriku, dál od toho auta. - Přestaň.
- Od tohohle auta? - Stůj!
- Proboha. - Prosím.
- Od toho? - Poslouchej mě...
- Ale to je nádherný auto. - Přestaň. Nesahej...
Eriku, jdi dál! Přestaň!
- Líbí se ti to? - Nemůžeš...
Proboha.
Erik zas pokouší Smrt. Co se stane?
- Nech toho! - Co se stane?
- Vůbec nic. - Prosím...
- Co ty na to? - Snažím se ti pomoct.
- Jo. - Snaž se míň.
Jo. Už těch tvých blbostí máme dost.
- Nemohl bys... - Takže po patnáctisté:
Ta tvá kletba Smrti je všem u prdele.
Tak už nás nech na pokoji, protože Smrt si pro naši rodinu nejde!
Julie!
Sakra.
- Julie! - Julie!
Zastavte to auto!
- Zastavte to auto! - Hej!
- Mám v těch odpadcích sestru! - Zastavte!
Co tě nezabije, to tě posílí.
Vytáhni se trošku.
Že jsem sama, neznamená, že jsem osamělá.
Co tě nezabije, to z tebe udělá bojovníka.
Stopy jsou čím dál lehčí...
Pomoc!
- Julie? - Stef!
Podej mi ruku!
Držím tě!
Neboj, ty na řadě nejsi!
- Pomoc! - Stůjte!
- Stát! - Stát!
- Mám vzadu sestru! - Stef!
- Mrzí mě to, zlato. - Tati.
Měli jsme ti věřit, Stef.
Ne, já...
Podělala jsem to pořadí a Julia je teď mrtvá a můžu za to já.
To, k čemu došlo, je bolestné a hrozné.
- Nikdo za to nemůže. - Marty, přestaň.
Můžu za to já.
Mami, ty za to nemůžeš.
Můžu.
Stefani, zmýlila ses v pořadí, protože jsi něco nevěděla.
Erik není Howardův biologický syn.
Co prosím? Co to říkáš?
A já ti, Stefani, nevěřila a nic jsem ti neřekla
a má dcera je teď mrtvá.
Nechápu to, ty jsi měla poměr?
Měli jsme s tvým otcem těžké období,
ale dobré bylo, že jsem měla tebe.
- Měla jsem tě. - Kdo je můj pravý táta?
Na tom nesejde, protože Howard tě měl moc rád.
Kdo je to?
Kdo je můj pravý táta?
Jerry Fenbury.
Jerry Fenbury?
Ano.
Do prdele.
- Ne! Ten blb Jerry Fenbury? - Eriku.
Nevíš, co jsme prožívali.
Tak proto si chtěl vždycky hrát na honěnou?
Proboha.
Dobrá.
Takže pokud postupuje ve správném pořadí, tak...
další budu já, že?
Musíš mi pomoct, Stef.
Bobby, to asi nemůžu.
Myslela jsem, že můžu, ale nevím...
Ne. Ale můžeš.
Přesně jsi předpověděla, co se stane.
Pořadí jsi spletla, nemělas informace.
- Charlie. - Jaký „předpověděla“?
Viděla všechno.
Tu pilku, ten fukar, ten míč.
Bylo to jako kousky skládačky. Musela je jen složit.
- Rozumíte? - Opravdu?
Darlene, prosím tě. Nepodporuj to.
Marty.
To všechno je v Irisině knize.
Je to jako rovnice. Je to matika.
Stefani, jestli vyčteš, jak to všechno do sebe zapadá, máme možná šanci.
Přestaň. Už přestaň.
Zničilas tuhle rodinu, když jsi odešla. My ale bez tebe byli v pohodě.
Prosím tě, abys už naše děti netraumatizovala.
Tentokrát je to doopravdy.
Jdu se projít.
Musím na vzduch.
Chápu, že naše rodina
bude v budoucnu potřebovat chodit někam do poradny,
ale nemůžeme se zaměřit na to, že všichni brzy umřeme?
Vždyť, Stef,
neříkalas, že Iris
znala někoho, kdo Smrt obelstil?
Jo.
Tady někde.
Píše se tu...
Tady. „JB našel někoho, kdo přežil.“
Ale není tam nic o tom, kdo ten JB je, ani...
Moment. To jméno znám.
Máma mi psala dopisy
a občas mluvila o kamarádovi jménem JB, co pracoval v nemocnici.
V nemocnici.
Někde v nějakém River.
Deep River. Nemocnice Peace River. Clear River...
- Hope River? - To je ono!
To je hodinu jízdy odsud.
Pojedu tam. Najdu ho a promluvím s ním.
Já pojedu s tebou.
- Já taky. - Jo, jedeme.
Bobby...
Co je?
Zůstaneš tady s mámou. Je to bezpečnější.
Seru na to. Děláš si srandu? Sám tu nezůstanu.
Na silnici je to nebezpečný. To nemůžeš.
Četl jsem babiččinu Knihu Smrti, ne?
Má tam asi tisícovku smrtí v domácnosti.
Pád ze schodů, uklouznutí do záchodu a tak.
Nevím, ale ne... Ani nápad, tady nezůstanu.
- Počkej... - Dobrý.
- Moc rychle.
- Půjdeme pomalu. - Jdu otevřít auto.
- Charlie, hlídej vzadu. - Jo.
Opatrně, ty schůdky občas kloužou.
Hej!
Dali jste si bacha na ořechy?
Cože to?
Před pár dny jsi upekla cukroví s burákovým máslem.
Jemu stačí jen dotknout se ořechu
a hrdlo se mu stáhne víc než...
Rozumíte. Kde je burákový máslo?
- Ve skříňce nad dřezem. - Děkuju.
Mrzí mě to, Bobby. Já jen...
Jo.
Dobrý.
Všechno čistý.
Díky. Jsi dobrý brácha, Eriku.
- Bacha na ořechy. - Co?
Blbče.
Bylo to dobrý. Chápu.
Jedeme.
Bude to jen horší.
Kruci. Počkejte! Jedu s tebou, brácho.
Někdo tě musí chránit.
Volá táta. Zas.
Řekni mu, že jsme jeli s mámou.
Tomu nebude věřit.
Aspoň tak získáme čas.
Dobře.
Jestli nás nedostane Smrt, tak táta jo.
Mám je pořád na očích.
Mohlas je mít doopravdy,
ale ne každá chce být mámou.
To si myslíš?
Že jsem nechtěla být vaše máma?
Vychovávala mě žena, která mě naučila vidět Smrt všude.
Chtěla jsem to nechat plavat, ale když jsem měla tebe a tvého bratra,
viděla jsem stovku různých způsobů, jak byste mohli umřít.
Nechtěla jsem, abys odešla z domu.
Jen bych bezdůvodně vyšilovala.
Pohlédla jsem ti do tváře
a viděla stejnou ustrašenou holčičku, jakou jsem bývala já,
a věděla jsem, že když zůstanu, zničím ti život.
Nevím, jestli jsem udělala dobře.
Ale teď mě tu máš.
NEMOCNICE HOPE RIVER
Neboj.
Jdu hned za tebou.
Tak vidíš, kámo. My tě podržíme.
Recepce je tamhle.
PROBÍHÁ PITVA
Dobrý den, hledáme J. B.
A vy jste kdo?
Na recepci říkali, že bude tady. To jste vy?
To jsem já.
William John Bludworth. Ale přátelé mi říkají J. B.
Očekával jsem vás, Stefani.
Charlie. Darlene.
Ale není tu Howard. Ani Julia.
Kdo z vás je na řadě?
Zdravím.
To s Iris mě mrzí.
Byla to výjimečná žena.
Jak jste se znali?
Zachránila mi život.
Kdy?
V Nebeské vyhlídce.
Matka si mě tenkrát vzala s sebou do práce.
J. B., říkala jsem ti, že když jsem na pódiu, musíš být vzadu.
Neměl jsem tam co dělat, akorát, samozřejmě, umřít.
Víš, že kvůli tobě chci řvát. Chce se mi křepčit a řvát.
- Pozvednout ruce a řvát. - Přestaňte hrát!
Všichni musí pryč z parketu!
To sklo praskne. Musíte všichni pryč!
Počkat! Ne!
Iris!
Měl jste umřít poslední. Byl jste ten kluk.
Správně.
Takže celou dobu
nechránila jen naši rodinu, chránila i vás.
Po letech mě vypátrala.
Pomohla mi uvidět pravdu.
Vyměňovali jsme si nápady. Pomohl jsem jí opevnit tu chatu.
Spřátelili jsme se.
Dokonce jsem jí pomohl zajistit tu nejlepší lékařskou péči
vzhledem k jejímu stavu.
Iris prý našla někoho, kdo Smrt zastavil a přežil.
Ano.
A jak se to udělá?
Jsou jen dvě možnosti.
Buď zabít, nebo umřít.
Když někoho připravíte o život, získáte tak čas, který mu zbýval.
Cože? Ne! Nikoho zabíjet nebudu.
Necháme ho domluvit.
Má-li se ten cyklus skutečně zrušit, musíte umřít.
Co to znamená?
Kdysi dávno se jedna mladá žena jménem Kimberly Cormanová
ocitla na seznamu Smrti. Stejně jako vy.
A když konečně přišla na řadu, umřela.
Neměla pulz.
Doktorovi se ji ale podařilo oživit, a tím se ten řetězec zrušil.
- No tak to uděláme. - Co to povídáš?
Proč to nezkusila Iris?
Je to riskantní.
Když se Smrti stavíte do cesty a nevyjde to,
může to dopadnout dost ošklivě.
Moment. Počkat... Ne.
Musí to jít i jinak. Musíte nám pomoct.
Lidi za mnou léta chodí pro radu.
Už jsem unavený. Mám toho dost.
A teď jsem nemocný jako Iris. Tentokrát nejde utéct.
Faktem je, že všichni umřete.
A potom umřu i já.
Když už tu není má stará kamarádka, končím.
- To nás tu necháte? - Počkejte!
- Potřebujeme pomoct. - Kam jdete?
Hodlám si užít čas, který mi zbývá.
A vy byste měli udělat totéž.
Život je drahocenný.
Užívejte si každou vteřinu.
Nevíte dne ani hodiny.
Hodně štěstí.
To je úžasný.
- Ne... - Bobby.
To nemůže být konec. Ne, něco...
Něco musí existovat. Musí existovat i jiné řešení.
Stef... On nám to řešení sdělil.
Bobby musí umřít.
Eriku!
Ruplo ti v kouli? Nezabijeme Bobbyho!
Jsem snad jedinej, kdo ho poslouchal?
Je jen jedna možnost.
Zabijeme Bobbyho, oživíme ho, a pak bum, zmizíte ze seznamu Smrti.
- Gratulki. - Musí to jít nějak jinak, ne?
Musí existovat i jiné řešení, viď, Stef?
Ne.
Nic jiného se dělat nedá. Tím to hasne.
- Hele... - Stefani, poslouchej mě.
Musíš mi věřit. Ona nad tebou láme hůl, já ne.
Iris našla způsob, jak oddálit Smrt o desítky let.
- Najdeme ho taky. - Já mu věřím.
Ty mu věříš?
Byl děsně charismatickej a víš stejně jako já...
Erik a Bobby zmizeli.
Sakra. Sakra!
To se mi nelíbí.
Jsme přece v nemocnici. Je to tu samej doktor.
Zabijeme tě, oni tě oživí, všichni budou v bezpečí a my za hrdiny.
To je pravý opak toho, že budu v bezpečí.
Jaká je jiná možnost?
Chceš někoho zabít, získat jeho zbylej čas?
Jak? Jak budeš vědět, kolik času mu zbývá?
- Ne... - S tím nesouhlasím.
- No jako... - Ne.
- Ovšemže ne. - To neuděláme.
- To nikdy. - Miminka ne.
Vzato kolem a kolem
nejlepší bude zastavit pulz.
Co můžeš ztratit?
- Tak jo. - Tak jo.
A jak to provedeme?
Mám nápad.
Je to to pravý ořechový.
ARAŠÍDY NESOLENÉ
Ta tvá alergie je smrtelná, ne?
Je.
No tak...
Ty vole, počkej.
Jestli mám umřít, nebude to z těchhle
neslanejch potvor, víš?
Dej mi tyhle.
KOŠÍČKY S ARAŠÍDOVÝM MÁSLEM
Dobrá volba.
POZOR NETŘÁST, NENAKLÁNĚT.
To si děláš srandu. Dělej!
- Hej. - Blbče!
- No jo. - Dělej!
Možná je to znamení, abysme...
Hele, mohli bysme to zabalit.
Ne, já to nevzdám.
- Co blbneš? - Píchneš mi?
To nic. Pracujeme tu.
Údržbáři. Zase si ty sluchátka nasaďte.
Ty vole, spadne to.
- Už to padá! - Tys to pustil?
Neudržím to! Spadne to!
Pohodička.
Co teď?
Pojď se mnou.
Co?
Čekej tu. Dojdu pro něco.
- Nechoď nikam. - Co to poví...
SYSTÉM OFFLINE PROBÍHÁ START
Tak jo. Nechoď nikam.
Ne, to nic není.
Prohledal jsem záchody. V autě nebyli?
Ne. Kdyby chtěl Erik zabít Bobbyho, kde by byli?
Nevím, v nemocnici jde umřít na milion způsobů.
Můžu nějak pomoct? Pane.
Ne, přišel jsem jen za babičkou.
Dneska je krásně.
Zbývá vám dost času?
Asi ano.
Odstraňte všechny kovové předměty a zařízení, která by mohla
reagovat na silný magnet MRI.
- Charlie se snaží dovolat... - Dej mi to.
Pojď. Posaď se. Sedni...
Co blbneš? Do toho si nesednu.
Mám bezva nápad.
Na konci chodby je urgent. Jak se ti zastaví pulz,
navezu tě tam a oni tě zas oživí.
Kde máš EpiPen?
- Tady. - Dej mi ho.
Proč?
- Co to je? - Dej ho sem.
Dej. Jde o to, že musíš umřít.
Jen to tě zachová naživu. Tak sedej.
- Musíme si pospíšit. Dělej. - No jo.
Sněz to.
Hele...
Ten plán je skvělej, ale když to nevyjde...
Vyjde to, Bobby.
Jo.
Jo, ale kdybych náhodou umřel doopravdy,
mohl by ses...
Postaráš se o Paca?
Jo, jasně že se postarám...
Já jen že želvy se dožívají stovky.
- Je to celoživotní závazek. - Dívej se na mě.
Brácho, nepostarám se o Paca, protože ty budeš v cajku.
My dva? My to teď napravíme pro všechny.
Dívej se na mě.
Slibuju, že tě nenechám umřít.
Sice tě umřít nechám, ale oživím tě.
- To není sranda. - Dělám si prdel.
Dělej.
To dáš.
Ty kráso.
Co?
Je to fakt dobrý.
Hodně dobrý, já vím. Ale co jinak, co cítíš?
Nic.
To si děláš srandu. To už nejsi alergickej?
- Nevím. - No to je skvělý.
Asi jsem z toho vyrostl.
Vyrostl? Kurva!
Nemám žádnej záložní plán.
Hele, už je to tady...
Bobby, už to je.
Jsem tu u tebe.
Tohle ti nemůžu dát.
Bobby... Hej.
Hej!
Prosím.
Bobby, to všechno je součást plánu. Uklidni se.
VYŽADOVÁNO RUČNÍ OVLÁDÁNÍ
Bobby, do vozíku.
Zkus jim ještě zavolat.
Tohle je jediný způsob...
ÚROVEŇ PRO VÝZKUMNÝ VÝKON
Kurva!
NEPŘESÁHNĚTE 5,0 T POZOR!
Proboha. Jste v pořádku?
Jo.
Proč je Erik mrtvý, když s Iris není příbuzný?
Když se Smrti stavíš do cesty, dopadá to ošklivě.
Musíme odsud pryč.
Není tu bezpečno.
A kam pojedeme?
Bezpečno není nikde.
Kromě Irisiny chaty.
Dokázala tam přežít desítky let.
Jo, a pak jí to urvalo obličej.
Umřela jen proto, že vyšla z chaty.
Venku je nebezpečno, ale uvnitř je největší možný bezpečí.
Máš pravdu.
Jedině tam máme nějakou výhodu.
Takže se navěky zamkneme v chatě?
Vy ne.
Já.
Mami, nemůžeš odejít. Teď ses nám vrátila.
Jestli má někdo bydlet v té chatě, tak já.
Dokud budu naživu, Smrt se vás nemůže dotknout.
- Mami. - Dovolte mi to.
Nedopustí, abys tam sama dojela.
Ale já ji umím předvídat.
Musíme to udělat společně.
Dobrá.
Jedeme.
Jo.
Dobře.
Bacha!
- Měla bys řídit ty. - Jo.
To mě poser.
To teda zírám.
Dostat se přes tu bránu bude nemožný.
Chystá se něco udělat.
Nevím co.
Musíme tě hned dostat dovnitř.
Dobře.
Počkat. Počkat, cože?
Jeď!
Stef!
- Stef! - Sakra!
Dobrý. Jdeme dovnitř.
Dobře.
- Sakra. - Co je?
- Pomůžu ti. - Ne, nečekejte na mě. Jděte dovnitř.
- Stef. - Když se tam dostaneš, budu v bezpečí.
Dobře. Pojď.
Mami.
K zemi!
Mami? Mami!
Počkej.
Dobrý...
Mami? Panebože.
O mě se nestarej. Běž zachránit sestru.
Zůstanu naživu, dokud...
Stef!
Ne!
Proboha. Jsi v pořádku?
Jo.
Jen dýchej...
Jak to?
Charlie. Co se stalo?
Jsi v pořádku.
Umřela jsi a já tě oživil.
Tys mě oživil.
Teď jsme v bezpečí.
Máma?
Ne...
Zachránila nás.
Vrátíme se domů.
Tak jo, už jsem.
Podívejme na něj.
Dobrý, Charlie.
Ještě se otoč.
Vypadáš dost dobře.
Mám bezva stylistku.
Pojďte, ať nepřijdeme pozdě.
Kde je Jenny?
Asi se ještě vevnitř chystá.
Ukaž, upravím to.
Jsem ráda, že u toho můžu být.
Já taky.
Dobrý?
Jo.
LIMONÁDA 75¢ SUŠENKY 75¢
- Dobrý den. - Ahoj.
Dáte mi jednu sušenku, prosím?
Charlie.
- Sekne ti to. - Děkuju.
Stef, to je Jennyin táta, dr. Reddick.
- Těší mě. - Ahoj.
Nápodobně.
Obdivujeme Charlieho.
Prý je to velký zachránce.
Tak vy jste o tom slyšel. Oživil mě.
Jo.
- Copak? - Technicky jsi nebyla mrtvá.
Cože?
Jestli jsi byla v bezvědomí a Charlie tě rozdýchal,
pak se ti nezastavilo srdce.
Ale i tak je to skvělé, Charlie.
- Takže nebyla mrtvá? - Přesně.
Měla štěstí, že tam Charlie byl.
Jo, všechno má svůj důvod.
Jenny!
Na tebe je pohled za milion, zlato.
Stef.
Utíkej!
To bylo o vlásek.
- Jsi v pořádku? - Jo.
NEZVRATNÝ OSUD: POKREVNÍ LINIE
PÁTEK 17. KVĚTNA 1968 NEBESKÁ VYHLÍDKA UZAVŘENA, OPRAVUJE SE
ŽÁDNÍ ZRANĚNÍ: STAVBA VYŽADUJE OPRAVY
NEŠTĚSTÍ VE VODNÍM PARKU MLADISTVÝ UKLOUZL A SPADL Z VĚŽE
RODINA ZABITA PŘI PRACOVNÍ NEHODĚ
BĚŽNÁ JÍZDA SKONČILA HROZNĚ
ŘETĚZOVÁ PILA ZABILA MUŽE ŽENU ZABIL VÝBUCH MIKROVLNNÉ TROUBY
DVOJČATA ZEMŘELA DVA DNY PO RODIČÍCH
POSTARŠÍ ŽENU PROBODLA VĚTRNÁ KOROUHEV
ÚNIK PLYNU V DOMĚ ZPŮSOBIL OBĚTI NA ŽIVOTECH
VYKOLEJENÝ VLAK ZPŮSOBIL TRAGÉDII
VĚNOVÁNO PAMÁTCE TONYHO TODDA
NEZVRATNÝ OSUD: POKREVNÍ LINIE
Překlad titulků: Petr Zenkl