Kaj je bilo to? - Nič.
Samo malo mi namigni. - Ne, brez namigov.
Kmalu bova tam. - Snela si bom tole.
Ne, rekla si, da imaš rada presenečenja. - Že res, ampak če vem, kaj so.
Navdušena boš. Obljubim.
Ja, razgled mi je že všeč.
Dobro, tu sva.
Previdno stopi. - Nič ne vidim.
Dobro. Še naprej. Stoj.
In snemiva.
Zdaj.
Se hecaš?
Kako? Sploh nisem vedela, da je že odprto.
Vrnjena usluga. Na seznamu sva za otvoritveni večer.
Si prepričan, da sem v redu oblečena? - Čudovita si.
Pridi.
Ne kradi kovancev iz fontane. Smolo prinaša.
Oprostite. - Pojdi.
Nasmešek.
Vajina vstopnica. - Hvala.
Se želite slikati? - Hvala.
Pazite, kam stopite.
Gresta?
Z naslednjim bova šla.
Pridita, spravili vaju bomo noter. - Hvala.
Gremo gor.
Oprostite. Včasih se zgodi.
NAJVEČJA TEŽA 600 KG ALI 8 ODRASLIH OSEB
Nekaj zabavnih podatkov o stolpu Nebeški razgled.
Visok je 150 m in tehta dobrih 9000 ton.
Narejen je iz jekla, armiranega betona in stekla.
Še izjemnejše pa je, da so ga končali pet mesecev pred rokom.
Je to dobro?
Kaj sem ti rekel?
Nobel. - Ja?
Želita? - Rezervacijo imava. Campbell.
Žal mi je, a smo že presegli zmožnosti. Nimamo prostora za vaju.
Prosim, umaknita se. Najlepša hvala.
Z Jakom sem uredil. Je tu? Bi lahko govoril ...
Jaka smo zjutraj odpustili. Najlepša hvala.
Kaj se dogaja? - Trenutek.
Gospod, vem, da ste pomembni. Bi mi pomagali iz zagate?
Prosim.
Resnično mi je žal, a vam ne morem pomagati.
Zdaj pa prosim ...
G. Fuller! Pozdravljeni. Čudovito mizo imamo za vas.
Hvala. Kar sem, prosim.
Pojdiva v bar. - Kaj?
Naravno se vedi.
Poglej ta razgled.
Kaj je?
O, ne.
Bojiš se višine. - Kaj? Ne, samo ...
Še nikoli nisem bila tako visoko.
Oprosti, da se večer spreminja v polomijo. Res sem želel, da je popolno.
Saj je popolno.
Ker sem s teboj.
Si v redu?
Preživela bom.
Glej, brezplačni šampanjec.
Takšnega imam najraje.
Takoj bo.
Dobro. - Takoj pridem.
Oprostite, kje je toaleta? - Na drugi strani plesišča.
Živjo, srček.
Je vse v redu?
Dobro sem, hvala.
Koliko tednov?
Prosim?
Ne, nisem ...
Ne vem natančno. Mesec ali dva.
Čudovita novica.
Kajne?
Nisem še povedala fantu.
Te ljubi?
Ja.
Potem te ne bo izpustil.
Hvala. - Z veseljem.
Adijo.
Dobro, kmalu bo konec. - Prav.
Tukaj si.
Si v redu?
Ja.
Se mi zdi.
Pridi.
Greva na zrak.
Moram ti ... - Rad bi ...
Najprej ti.
Prav.
Pri večerji sem želel to narediti, a ob tem razgledu ...
Ne smeš vreči kovanca. Ubije lahko koga.
Žal mi je, seveda.
Debelorintež.
Teh zadnjih nekaj let
je bilo naravnost čarobnih.
In to zaradi tebe.
Iris, s teboj želim preživeti življenje.
Misliš z nama?
Prosim?
Žal mi je.
Jaz ...
Največji srečnež na svetu sem! - Kaj? Nisi jezen?
Se hecaš? Ne, čudovito je.
Res? - Družino si bova ustvarila.
Torej, a boš?
Ja!
Je pretesen? - Ravno pravi.
Pojdiva proslavljat.
Zgrabi mojo roko! Zlezi gor!
Zdrži!
Umakni se! Umakni se! - Čakaj! Pomagajte!
Paul, zgrabi me za roko!
Ne!
Vsi dol po stopnicah!
Umakni se! Najprej otroci!
V vrsti po eden!
Moj bog!
K dvigalu!
Oprostite, gospa. Prosim. Do gumbov moram priti.
Umakni se!
Spusti me noter. - Prosim, gospod. Umaknite se.
Že tako smo pretežki!
Pri Bogu prisežem, umakni se!
Spusti me noter!
Na pomoč, prosim! Prosim!
Primi se me!
Na pomoč!
Pridi sem.
No, vem, da je vektorski produkt kar strašen, ampak tako pa spet ne.
Dobro, za danes bo to vse. Naslednjič začnemo s pripravami na maturo.
Gdč. Reyes.
Pogovoriti se morava.
Ja.
Družino si bova ustvarila.
Ne smeš vreči kovanca. Ubije lahko koga.
Vsi dol po stopnicah!
Te sanje mi uničujejo življenje.
Tudi meni.
Vsako noč, Stef. Sploh se ne naspim.
Sranje. Žal mi je.
Ti lahko nekaj povem?
Ja, kaj je?
Ženski v mojih sanjah je ime Iris.
Dobro.
Tako je bilo ime moji babici. Mislim, da sanjam o njej.
Misliš resno? - Ja. Ampak sploh je nisem poznala.
Ne vem niti, ali je živa. - Dobro.
Pojdi domov in se pozanimaj o babici ter upaj, da se bodo sanje nehale
ali pa ostani tu in umri v spanju.
Ker te bom umorila.
Oprosti.
Ja, prav. - Rada te imam.
Ja, tudi jaz tebe.
Pojdi domov. - Ja.
Po tihem.
Dobro.
Tukaj je! - Živjo, očka.
Dobrodošla doma, ljubica. Vesel sem, da si tu.
Enako. - Pogrešal sem te.
Vem.
Lepo te je videti.
Hvala. - Daj meni.
Oprosti, Charlie si je prisvojil sobo, v njegovi pa so moji dokumenti.
Zato sem ti raztegnil kavč. Bo v redu?
Ja, čisto v redu bo.
Še imamo škatlo z maminimi starimi stvarmi?
V njej so bile slike, adresar s telefonskimi.
Kaj ti bo?
Nič posebnega. Mislim, da je bila tu nekje.
Stefani, kaj se dogaja?
Tole se bo slišalo precej čudno.
Vendar bi morala najti mamino mamo Iris.
Dobro, ja, res je čudno.
In že pred leti sem se znebil škatel. Po maminem odhodu.
Zdravo, Charlie. - Hej.
"Zdravo, Stef. Kako si? Lepo te je videti."
Ja, seveda.
K bratrancem grem.
Zdajle? Sestra je doma. Mislil sem, da bi ...
Načrte imam. - Veš, kaj? Peljala te bom.
Tako ali tako bi jih rada obiskala. - V redu je.
Če bosta šla k sorodnikom, stricu Howardu ne omenjaj Iris.
Ja, seveda.
Dobro.
Adijo. Rada te imam. - Enako.
Charlie?
Charlie, a lahko snameš slušalke, prosim? - Stef!
Govorila bi rada s tabo. Kaj ti je?
Kaj je? - Ves ta čas nisi rekel besede.
Stef, zakaj si tu?
Samo za praznike prihajaš domov.
Nekaj ti moram povedati.
Obljubi, da ne boš povedal očetu.
A si noseča? - Ne, nisem noseča!
Kaj pa vem. - Zakaj bi sploh ...
Saj ni ... Na kolidž hodiš.
Obljubi, da ne boš povedal očetu.
Zakaj bi mu? - Resno, Charlie.
Prav.
Dobro.
Na študijskem pogojnem sem.
Nehaj se smejati! Če ne zvišam ocen ...
Tole je pomemben trenutek zame. Hecno je.
Same petice, predsednica razreda.
Najboljša učenka bo pogrnila. - Ni smešno. Štipendijo lahko izgubim.
Beda. Oprosti.
Kaj se je zgodilo?
Ne morem spati.
Vsakič, ko zaprem oči, me tlači ista môra o Iris.
Najini babici.
Gotovo nekaj pomeni.
Kaj pa vem. Sam sanjam čudne reči.
Sinoči sem sanjal, da me je požrl hotdog.
Kaj? - Hotdog je jedel mene.
V redu.
A lahko kaj narediš?
Pomiri se. Našli ga bomo. - Malo se premakni.
Ne morem ustaviti, prek spleta igram. A si resen?
Spodaj moram pogledati. - A lahko? Odjebi.
Se spomniš, kaj je bilo nazadnje? - Za lestvico gre!
Kaj je? - Ne najdem Paca.
Že spet?
Kdo je Paco?
Ni šans! Sestrična!
Ojoj! Nam pomagaš iskati? In pazi, kam stopiš.
Ja, seveda. Prej moram govoriti s tvojim očetom.
Kaj pa delaš ti doma? - Vrgli jo bodo iz šole.
Charlie. - Dobrodošla v klubu.
Erik, si pogledal povsod? - Paca ni zgoraj!
Ampak poglej, kdo je tu spodaj.
Julia, res mi je žal. - Kako si?
Charlie! - Kristus!
Moj mali Romeo. Si povabil Jenny na maturantca?
Pristala je. - Ojoj! Nehaj. Počakaj.
Kdo je Jenny?
Na tečaju za reševalce jo je spoznal. - Nisem vedela, da hodiš na tečaj.
Nisi mi povedal. - Kaj boš oblekel?
Nekaj preprostega.
Črni blazer in hecnega metuljčka.
Stefani! Ojoj!
Zdravo, ljubica. - Zdravo, teta Brenda.
Kako dolgo boš ostala? - Ne dolgo.
Je stric Howard tu? - Ja, zadaj. Ponj grem.
Howard, Stefani je tu. Pridi noter!
Krasno!
Utrujena se zdiš. Je vse v redu?
Stefi, poglej se! Pridi sem.
Ljubica, lepo te je videti.
Si lačna? Pripravil bom kosilo.
Niti ne. Hotela sem govoriti o tvoji mami Iris.
Vem, da nerad govoriš o njej. - Ni kaj povedati.
Otroci, kosilo! - Ponavljajoče môre imam o njej.
Verjetno je kriv stres. Melatonin vzemi.
Čudno je, da sanjam o resničnem kraju
izpred 50 let. O restavraciji Nebeški razgled.
Vesta, kaj je.
Vama je Iris povedala?
Kaj je rekla, če sploh kaj? Če bi lahko govorila z njo ...
S kom?
Stef sanja o babici Iris.
O, psiho babica? - Mislila sem, da je mrtva.
Za nas je.
Ja, Stefi. Iris Campbell je globoko motena ženska. Konec zgodbe.
Mogoče bi se te sanje nehale, če bi govorila z njo.
Stef, nehaj že.
Ne razumem. Kaj tako hudega je bilo? - Zaradi nje je tvoja mama tako zjebana.
Kaj? - Glej, nočem več govoriti o tem.
Stric Howard, prosim. Moram vedeti.
Glej, Stefi.
Po očetovi smrti
se je Iris utrgalo.
Ni naju pustila v šolo, zaklepala naju je v hišo.
Obsedena je bila s tem, na kako grozljiv način lahko umreva.
Na koncu je postalo tako hudo, res tako hudo,
da je prišla socialna in ji je vzela naju s tvojo mamo.
A se ni končalo s tem. Sledila nama je skozi rejništvo.
Ko so se rodili otroci, je začela pošiljati grozljiva pisma,
polna osmrtnic in groznih slik trupel.
Preseliti smo se morali, da ni mogla več do nas.
Še imaš ta pisma?
Stefi.
Poslušaj me. Ta ženska je bolna in nevarna.
In v tvoje dobro in za tvojo varnost
se je izogibaj.
Našel sem Paca!
Hvala bogu! - Zdaj bo navdušen nad dnevno sobo.
V shrambi je bil. - Dajmo, družba. Gremo.
Kako je sploh prišel noter.
Moraš mi pomagati.
Slišala si strica. Pozabi na to. Pozabi.
Ne razumeš.
Življenje se mi sesuva zaradi teh sanj.
In ne samo to. Zdi se mi, kot da se mi meša.
Prosim te. Edina mi lahko pomagaš.
Howard mi ne bi odpustil, če bi ti dala Irisin kontakt.
Prosim te.
Kar koli boš naredila,
nikakor ne poglej v spodnji predal omarice v jedilnici.
ZASEBNA POSEST PREHOD PREPOVEDAN - POJDI PROČ
Zdravo.
K Iris Campbell sem prišla.
Nisi videla znakov?
Ja, sem, ampak ...
Potem pa se poberi. Ne sprejemam obiskov.
Vaša vnukinja sem.
Stefani.
Izprazni žepe. Telefon, ključe, vse.
Nisem nevarna.
Ne bojim se tebe.
Počasi vstopi.
Zapri vrata. Hitro, hitro!
Ne premikaj se.
O, moj bog.
Res si ti.
Tvojo mamo vidim v tebi.
Zdravo. Sem Stefani ... - Stoj! Ne premikaj se.
Ne, dokler ti ne rečem.
Preslepiti me skušaš, a ne?
Da bi se sprostila.
Tukaj, izvoli.
Pridi sem. Sedi.
Dobro. - Sedi.
Tako, ja.
Kako je torej Darlene?
Je tvoja mama dobro?
Ne. Ne vem.
Odšla je, ko sem imela 10 let. Nimamo stikov z njo.
A si videla moja pisma in zato si prišla, kajne?
Ne.
Tu sem, ker sanjam o Nebeškem razgledu.
Kaj? - Ja.
Ja, zadnja dva meseca vsako noč. Enake sanje.
Da si na zmenku in potem plesišče poči.
Do eksplozije pride in potem ...
Padem in umrem.
Ja, vsi umrejo.
To niso samo sanje.
Moja slutnja je bila.
Pred leti sem v Nebeškem razgledu
za hip videla prihodnost.
Videla sem, kaj namerava Smrt.
Pri večerji sem želel to narediti, a ob tem razgledu ...
Ne smeš vreči kovanca. Ubije lahko koga.
Žal mi je. Seveda. Debeloritnež.
Teh zadnjih nekaj let je bilo naravnost čarobnih.
In to zaradi tebe. - Ne, ne.
To ni prav. Nekaj ... - Pomeni to "ne"?
Vsi bodo umrli.
Vse skupaj se bo zrušilo.
Misliš resno?
Kovanec. - Iris?
Daj mi to. - Kaj, presneto, gospa?
Daj mi ga! - Kaj počneš?
Kaj, klinca, vam je?
Iris?
Umaknite se!
Nehajte igrati!
Vsi morate s plesišča!
Steklo bo počilo. Vsi morate takoj dol! - Gospa.
Čakajte! Ne! Pojdite s plesišča!
Iris! - Dol morate!
Dol!
Tisti večer sem rešila veliko življenj.
Življenj, ki naj ne bi bila rešena.
Po tem so zaprli restavracijo.
Rekli so, da potrebuje dodatno obnovo.
A je niso več odprli. Čez čas so jo podrli.
Torej si preprečila nesrečo.
Ja.
Toda Smrti ni všeč, če ji kdo zjebe načrte.
V naslednjih letih se je vračala in ubila vse, ki so bili tisti večer tam.
Tudi mojega Paula.
Čakaj, kako? Si rekla, da se je Smrt vrnila?
Nepopustljiva pizda je.
Ne odneha, dokler ne konča začetega. A zdaj opazim, ko pride.
Vsako njeno potezo predvidim.
Že leta ji ne pustim blizu.
Ampak me je dobila v pest. Rak.
Si lahko misliš? - Žal mi je.
Pred dvema mesecema sem dobila diagnozo.
Čakaj, takrat so se začele moje sanje.
Vidiš? Znamenje je. - Toda zakaj sanjam, kar si videla ti?
Mogoče je zaradi raka moja slutnja prešla nate.
Ali pa zaradi usodinega bebavega smisla za humor. Kdo ve.
Pomembno je, da ko Univerzum spregovori, ti prisluhneš.
Vidim te, pizda.
Komu govoriš? - Smrti.
Misli, da me je zamotil tvoj prihod.
Vsega v tej knjigi te moram naučiti.
Trajalo bo, da se naučiš osnov, zato moraš ostati tu.
Ostati tu? - Zunanji svet je prenevaren.
20 let nisem stopila ven. Tukaj sva varni.
Vidiš tole? - Ja.
Moje raziskovanje. Moje življenjsko delo.
Žal mi je, ne morem ostati tu.
Vrniti se moram v šolo, ampak te bom še obiskala.
Ne, bolna sem! Ne bom tako dolgo živela. Ne smeš oditi.
Ne vidiš? Smrt prihaja po našo družino.
Ne verjameš mi.
Ne. Mislim, da sem se zmotila.
Verjetno so bile samo sanje.
Ne, počakaj. Vsaj knjigo vzemi.
Stefani!
Stefani! Stoj!
Žal mi je. Ne bi smela priti.
Ta knjiga pomeni življenje.
V njej boš našla vse, da boš varovala družino.
Še vedno mi ne verjameš.
Stopi korak nazaj. - Kaj? Zakaj?
Ko boš videla, boš verjela.
Stef, ji je res razneslo obraz pred tvojimi očmi?
Erik! Pusti jo.
Jaz sem kriv. Samo radoveden sem.
Kako se držiš?
Žal mi je, stric Howard.
Prav si imel o Iris. Ne bi smela k njej.
Ni se ti treba opravičevati.
Žal mi je, da si morala skozi to.
Pred smrtjo mi je nekaj rekla. Da prihaja Smrt po našo družino.
Saj ni tako, ne?
O, moj bog.
Ne morem verjeti. E-pošto sem ji poslal. Nisem mislil, da se bo prikazala.
Pridi.
Je to mama?
Ja.
Darlene!
Lahko se vrnem drugič. - Ne bodi trapasta. Pridi.
Zlezi dol, pridi.
Misliš, da bo prišla na piknik?
Stef, počakaj.
Če bo šla k stricu, mene ne bo. Lahko se pelješ z očetom.
Ne boš niti govorila z njo?
Daj, no. - Ne spomniš se je kot jaz.
Daj ji priložnost. - Zakaj?
Zapustila naju je in zdaj se po tolikih letih pripelje,
mi pa naj se vedemo, kot da ni bilo nič?
Ja. Ker le kdo bi to naredil, a ne?
Čakaj. Kaj? - Nič. Pozabi.
Ne. Kaj hočeš reči s tem?
Tolikokrat sem te klical, ti pa nič.
Kot z Julio. Prej najboljši prijateljici, zdaj pa niti ne govorita.
Oprosti.
Zaradi te môre sem zadnja meseca odsotna.
Kaj pa pred tem? Tako je, odkar si odšla.
Jezna si na mamo, ampak tudi ti ne prideš.
Nisem kot ona!
Prav?
Nisem zmešana.
Ja, prav imaš. Nisi zmešana.
Le vseeno ti je.
ZA: PROFESOR LEO ZADEVA: SMRT V DRUŽINI
Tako je prav. Pazita na trske.
Prišla je!
Pridi sem. Vesel sem, da ti je uspelo.
Mislil sem, da te ne bo.
Hvala za povabilo. - Seveda. Pridi naprej.
Družba, pridite sem!
Piškote sem spekla. - Krasno!
Lahko poskusim kakšnega? - Ja, seveda.
Je v njih arašidovo maslo? - Ja.
Bi rada ubila mojega brata?
Moj bog, Bobby je alergičen. - Ja.
Pozabila sem, res mi je žal.
Najpomembneje je, da si tu.
Točaj Bobby, pijačo! Pijačo za vse!
Družina. Ne moreš si je izbrati,
lahko pa jo imaš rad.
Najina mama
je do smrti živela sama.
Njena smrt naj nam bo v opomin,
da skupaj uživajmo življenje in čas, ki nam je namenjen.
Ker ga ne bomo dobili nazaj.
Rad vas imam.
Nazdravimo na to! Živeli!
Močno je.
Kaj si dal noter?
Julia? Jules!
Si v redu?
Moj bog, žužek je bil notri.
Dodatne beljakovine.
Goriš?
Uspelo mi bo. - Dvomim.
Že gre.
Začel bom delati kot reševalec iz vode. - Krasno.
Charlie! Pridi sem!
Erik! - Mama, žar je pripravljen.
Se ti smem pridružiti? - Sedi in se sprosti.
Takole.
Čudovito si uredil hišo.
Za otroke sem želel srečno otroštvo. Ki ga nekateri, ki jih poznam, niso imeli.
Saj ne govoriš o naju?
O, ne. - Čudovito otroštvo sva imela.
Poglej mene. Prav fantastična sem izpadla.
Ja.
Howard.
Daj, no. Kaj je to? - Podobno je ključu od hiše.
Daj, no. Veš, da imamo prosto sobo. - Vem.
Gotovo je bolje od potikanja po avtokampih.
Ne zdi se mi pametno. - Nikoli ni prepozno za še eno priložnost.
Žal mi je.
Bolje jim je brez mene.
Oglasi se. Daj, no.
Čakaj, ti odbijaš mene ali jaz tebe? - Ti mene.
PREVIDNO
NEVARNOST NA CESTI
Očka, pokaži nam svoj salto!
Ne, ne, ne! - Ja, daj, stric Howard!
Pomagajte mu. - Hvala.
O, ja! - Takole.
Pa dajmo. Pazite.
Čakajte! Nehaj!
Dobro, da si opazila, teta D.
Dobro. - Pa dajva.
Dobro, očka.
Ne približaj se robu. - Dajmo, stric Howard.
Tako, kot v kolidžu. - Ja, lepo.
Mama, a gledaš? - Previdno, Howard.
Ne boš je dobil od tod. - Goljufaš!
Hej, Stefi!
Prišla si! - Stefani.
Vesela sem, da si le prišla. - Opazujte mojstra.
Zdaj je tu vsa družina!
V redu sem. Dobro sem.
Še dobro.
V redu sem. Vse je v redu.
V redu je.
Kajti prejšnje je minilo. Žalovanja in bolečine ne bo več.
In obrisal bo vse solze z njihovih oči.
In smrti ne bo več.
JB JE NAŠEL PREŽIVELEGA!
KDO JE JB?
Kaj je vse to?
Dobro.
Te izrezke sem našla v Irisini knjigi.
Osmrtnice in članki o ljudeh, ki so bili v Nebeškem razgledu
na večer Irisine slutnje.
Vsak od njih je umrl na čuden in grozen način.
Ne samo to. Vsi so umrli v enakem vrstnem redu, kot je videla.
Takrat bi jih moralo umreti na stotine in Iris je preprečila nesrečo.
Smrt se se je vrnila in jih vzela enega po enega.
Ker je bilo toliko preživelih, je bilo potrebno več let, da dobi vse.
In nato je prišla na vrsto Iris.
V njeni slutnji je umrla zadnja.
Ona in deček.
Vendar je bila pripravljena.
Čisto sama se je desetletja upirala Smrti.
Stefani, ljubica, zdaj ni primeren čas za to.
Ja, saj sploh nima nič z nami, a ne?
Ne. - Zakaj smo sploh tu?
Vse ima z nami.
Ker preživeli tako dolgo niso umrli, so si ustvarili družine.
Družine, ki jih ne bi smeli imeti.
Zato je Smrt vzela tudi njih.
Res ne vidite?
Smrt prihaja po nas, ker se sploh ne bi smeli roditi.
Ima torej Smrt vse v tem prostoru na seznamu za odstrel?
Bobby, nehaj. - To trdi.
Ne, oče in teta Brenda sta varna, ker nista Irisina potomca.
Dobro. Če pogledamo vzorec,
gre Smrt po vsaki veji po letih.
Ker je bil stric Howard starejši, začenja s to družino.
Erik, to pomeni, da si ti naslednji. - Jebi se.
Nato se bo lotila Julie in Bobbya.
Potem bo sledila naša veja, začenši z Darlene, sledim jaz in Charlie.
Charlie.
A verjameš v to?
Ne vem. - Tole je zmešano.
Očkovo smrt si spremenila v zjebano teorijo zarote.
Kaj ti je? - Ne, ne.
Ni teorija zarote. - Stef, dovolj.
Vsi bomo umrli! - Nehaj!
Niti trenutka več ne morem poslušati.
Tista zmešanka je s svojimi traparijami zakuhala že dovolj bolečine in trpljenja.
Počakaj. Teta Brenda, prosim, poslušaj. - Nehaj že.
Iris v knjigi omenja nekoga, ki je preslepil Smrt in preživel.
Stefani.
Pridi. - Erik, ne, počakaj.
Skrbi me zate. - Nehaj.
Meni prepusti.
Bobby, pridi, gremo. - Brenda.
Brenda, oprosti, nisem vedel. - Ne, ne, prosim.
Saj mi verjameta, ne?
Žal mi je. - Julia.
Glej, rada te imam.
Ampak včasih te prav sovražim.
Vem, kako prepričljivo je lahko vse to.
Vendar ni resnično.
Kako lahko to rečeš?
Vem, da te je Iris poučila o vsem tem.
Ne dovoli, da babičina prepričanja iztirijo tvoje življenje, kot so mojega.
Res hvala za nasvet, a ne potrebujem več mame.
Na široko odpri.
Dobro.
Uščipnilo bo. Pripravljena?
Pet, štiri, tri,
dve, ena.
Odlično.
V klub grem. Ti moraš zakleniti.
In ne dotikaj se moje pijače. - Ne, nisi omenjal zaklepanja.
Ja, ja. - Stari, niti z besedo nisi omenil.
Ja, revček.
Upam, da se boš cvrl v peklu!
Si lahko misliš?
Oče mi je umrl. Kretenu sem naredil uslugo in prišel, zdaj pa hoče, da zaklenem.
Veš, kaj je to?
Neobzirno.
Kakor koli, končala sva.
Hvala.
Pet zvezdic nam daj. Všečkaj, naroči se in te reči.
ODPRTO
ERIKOV TATU MIKS
RAZKUŽILO NEVARNO
STEFANI SI V REDU?
ODJEBI.
ODJEBI, SESTRIČNA. SPIM.
ERIKOV ŽALOSTNI MIKS
Ne pozabim tistega večera,
tvojega obraza, ko si odhajala.
A žal je najbrž pač tako.
OČE
Prekleto.
Kaj, pizda?
Daj, no.
V redu, v redu.
No, daj že.
Sranje!
NEVARNOST, NE VSTOPAJ VISOKA NAPETOST
Charlie, zbudi se.
Charlie, zbudi se! Vso noč sem klicala Erika.
Ne oglasi se mi. Ne vem, kje je. Skrbi me.
Saj je najbrž vse v redu. - Se ti je oglasil?
Tja grem. Preveriti moram, če je v redu.
In ti greš z mano, Charlie!
Glasovna pošta se oglaša.
Je on?
Prijatelj je rekel, da je tetovažni salon sinoči pogorel.
Kaj?
Stef, Stef!
Av! A bi me rada ubila?
Erik?
Ja, seveda, ti si.
Stari!
Slišala sva za požar. Mislila sva, da si mrtev.
V redu sem.
Si v redu? Skrbelo me je zate.
Gasilci pravijo, da sem imel jebeno srečo, da sem imel usnjeno jakno.
Niti opeklin nimam.
Sem pa ob najljubšo jakno.
Kaj je to? - Ja, poglej.
Ožigosan sem.
Hudo, a ne? Vama je všeč?
Rekel si, da si spal.
Težila si kot kakšna zalezovalka. Kaj pa naj bi?
Ne razumem. Umreti bi moral.
Saj res, ja.
Ali pa mogoče
smrt ne prihaja po našo družino.
Ker bi bilo to jebeno zmešano.
Kristus! Sranje!
Mogoče pa sem nepremagljiv.
Erik. Erik!
Ja? - Počakaj. Stoj. Počakaj malo.
Če si se sinoči izognil Smrti, še ne pomeni, da si varen.
Stopi proč od obrezovalnika dreves!
Se bo premaknil sam od sebe, Stef?
Lahko bi padel.
In ne približuj se otrokoma.
Tvegal bom.
Stef, kako ga bosta ubila otroka z nogometno žogo?
Ne vem.
Obrezovalnik lahko pade in zadene tipa z razpihovalnikom,
ki odpihne listje otrokoma v oči in mu brcneta žogo v obraz.
Nogometno žogo v moj obraz?
Res se sliši smrtonosno.
Pazljivejši moram biti.
Hej! - Kaj dogaja?
Kaj se ti je zgodilo?
Smrt me je očitno zoglenela.
Kiki, hudo zgleda. - Nič hudega ni.
Ne, počakaj. Pokaži.
Erik, ne približuj se tovornjaku. - Nehaj.
Temu tovornjaku? - Nehaj!
Ojoj. - Prosim te.
Temu tovornjaku tu? Čudovit tovornjak je. - Vsaj enkrat me ubogaj. Prosim, nehaj.
Erik, umakni se! Nehaj!
Ti je to všeč? - A lahko ...
O, moj bog.
O, ne. Erik spet izziva Smrt. Kaj se bo zgodilo?
Nehaj že! - Kaj se bo zgodilo?
Čisto nič. - Prosim, samo ...
Kdo bi si mislil. - Le pomagati ti skušam.
Manj se trudi.
Ja, resno smo siti tvojega teženja.
A bi lahko ... - Še 1500-tič,
nikogar ne zanima tvoje nakladanje o prekletstvu.
Zato že dojemi in nam daj mir, ker Smrti ne bo po našo družino!
Julia! - Sranje.
Julia! - Julia!
Ustavite tovornjak!
Ustavite!
Moja sestra je v smeteh! - Ustavite tovornjak!
Pomagajte!
Julia? - Stef!
Daj mi roko!
Imam te! Ne skrbi, nisi naslednja!
Pomagajte! - Ustavi! Ustavi!
Ustavi! Ustavi! - Ustavi!
Moja sestra je zadaj! - Stef!
Žal mi je, ljubica. - Očka.
Morali bi ti verjeti, Stef.
Ne.
Zamočila sem vrstni red in Julia je mrtva po moji krivdi.
Glejte, kar se je zgodilo, je travmatično in strašno.
In nihče ni kriv. - Marty, nehaj.
Jaz sem kriva.
Mama, nisi kriva ti. - Pa sem.
Stefani, o vrstnem redu si se motila, ker nečesa nisi vedela.
Erik ni Howardov biološki sin.
Oprosti, o čem govoriš?
Stefani, nisem ti verjela, zato ti nisem povedala
in zdaj je moja punčka mrtva. - Ne razumem. Si imela razmerje?
S tvojim očetom sva imela težko obdobje,
a je bilo dobro, ker sem zato dobila tebe. - Kdo je potem moj pravi oče?
Ni pomembno, saj te je imel Howard res rad.
Kdo je?
Kdo je moj pravi oče?
Jerry Fenbury.
Jerry Fenbury? - Ja.
O, sranje.
Ne, ne! Jebeni Jerry Fenbury? - Erik!
Ne veš, kaj sva prestajala.
Se je zato vedno hotel žogati?
O, moj bog.
Dobro.
To pomeni, da če gre po pravem vrstnem redu,
sem naslednji, ne?
Pomagati mi moraš, Stef.
Bobby, ne vem, če lahko.
Mislila sem, da znam, ampak ne vem ... - Vendar lahko.
Točno si napovedala, kaj se bo zgodilo.
Vrstni red ni bil pravi, ker nisi vedela vsega.
Charlie. - Kako misliš "napovedala"?
Vse je videla.
Obrezovalnik, razpihovalnik, žogo.
Kot bi bili koščki sestavljanke, ki jih je morala zložiti.
Je to res? - Darlene, prosim, ne spodbujaj tega.
Marty.
Vse je v Irisini knjigi.
Kot enačba je, čista matematika.
Stefani, če vidiš, kako se vse sestavlja, imamo mogoče možnost.
Nehaj, nehaj.
Uničila si družino s svojim odhodom, ampak nam je šlo tudi brez tebe.
Rotim te, ne povzročaj najinima otrokoma še hujše travme.
Tokrat je resnično.
Na sprehod grem.
Na zrak moram.
Razumem, da bo naša družina v prihodnje potrebovala terapevta.
Toda ali se lahko osredotočimo na dejstvo, da bomo vsi umrli?
Stef, nisi rekla, da je Iris
poznala nekoga, ki je preslepil smrt? - Ja.
Tu nekje piše.
Piše ...
Tukaj. "JB je našel nekoga, ki je preživel."
Ampak ne piše, kdo je bil ta JB.
Čakaj malo, poznam to ime.
Mama mi je pisala pisma
in včasih je omenjala prijatelja, JB, ki je delal v bolnišnici.
Bolnišnica.
Neka bolnišnica Reka.
Globoka reka, mirna reka, čista reka.
Reka upanja? - Ta je!
Sranje, eno uro proč je.
Tja grem. Poiskala ga bom in se pogovorila z njim.
S tabo grem.
Tudi jaz. - Ja, pojdimo.
Bobby. - Kaj je?
Varneje je, če ostaneš tu z mamo.
Odjebi s tem. Se hecaš? Ne bom ostal tukaj sam.
Na cesti je prenevarno zate. Ne moreš.
Ne, prebral sem babičino knjigo Smrti.
Omenja tisoč možnih smrti v hiši.
Padeš po stopnicah ali pa v stranišče.
Ne vem, vendar ni šans, da ostanem tukaj.
Počasi. - Prav. Prehitro.
Dobro, počasi gremo. - Odprla bom avto.
Charlie, preveri zadaj. - Prav.
Previdno, stopnica je včasih spolzka.
A ste pizduni preverili oreške?
Prosim?
Pred nekaj dnevi si tam pekla piškote z arašidovim maslom.
Če se ta revež samo dotakne oreška,
se mu bo grlo zaprlo huje kot ...
Saj razumete. Kje je arašidovo maslo?
V omarici nad koritom. - Hvala.
Žal mi je, Bobby. Nisem ...
Ja.
V redu je.
Čisto. - Hvala. Dober brat si, Erik.
Preveri jajca. - Kaj?
Butelj.
V redu je bilo, razumem.
Gremo. - Samo še huje bo.
Prekleto. Počakaj! S tabo grem, bratec.
Nekdo te mora zaščititi.
Oče spet kliče.
Reci, da smo se šli peljat z mamo. - Ne bo nasedel.
Vsaj čas bomo pridobili.
Prav.
Če nas ne ubije Smrt, nas bo tvoj oče.
Vedno so nekje, kjer jih lahko vidim.
Lahko bi imela prava, ampak nič hudega. Ne želi si vsaka biti mama.
To misliš?
Da nisem želela biti vajina mama?
Vzgajala me je ženska, ki me je naučila v vsem videti smrt.
Mislila sem, da lahko to pozabim. Ko pa sem dobila vaju z bratom,
sem videla samo sto načinov, kako lahko s Charlijem umreta.
Nisem hotela, da gresta iz hiše.
Zaradi malenkosti sem se razjezila na vaju.
Nekega dne sem te pogledala in videla prestrašeno punčko, kot sem bila sama.
Vedela sem, vama bom uničila življenje, če ostanem.
Ne vem, ali sem ravnala prav.
Ampak zdaj sem tu za vaju.
BOLNIŠNICA REKA UPANJA
V redu je.
Za tabo sem.
Hej, vidiš, prijatelj. Imamo te.
Recepcija je v tej smeri.
OBDUKCIJA V TEKU
Zdravo. JB-ja iščemo.
In kdo ste vi?
Na recepciji so rekli, da je tu spodaj. Ste to vi?
Jaz sem.
William John Bludworth. Prijatelji pa me kličejo J.B.
Čakal sem te, Stefani.
Charlie, Darlene.
Ni pa Howarda ne Julie.
Kateri je torej naslednji?
Zdravo. - Hudo mi je bilo, ko sem slišal za Iris.
Posebna ženska je bila.
Od kod ste jo poznali?
Življenje mi je rešila.
Kdaj?
Na Nebeškem razgledu.
Mama me je tisti večer vzela s sabo v službo.
J.B., ljubček. Zadaj počakaj, ko sem na odru.
Ne bi smel biti tam. Razen za to, da bi umrl.
Nehajte igrati! Nehajte!
Vsi morate s plesišča!
Steklo bo počilo. Vsi morate takoj dol!
Čakajte! Ne!
Iris!
Vi naj bi umrli zadnji. Vi ste deček.
Tako je.
Torej je ves čas, ko je ščitila našo družino, ščitila tudi vas.
Čez mnogo let me je poiskala.
Pomagala mi je videti resnico.
Izmenjala sva zamisli. Pomagal sem ji utrditi kočo.
Postala sva prijatelja.
Pomagal sem ji z najboljšo medicinsko oskrbo,
glede na njeno stanje.
Iris je rekla, da ste našli nekoga, ki je ustavil Smrt in preživel.
Res je.
In kako lahko to naredimo?
Samo dva načina sta.
Če ubiješ ali umreš.
Če vzameš življenje, dobiš čas, ki ga je pustila ta oseba.
Ne! Nikogar ne bom ubil. - Naj pove do konca.
In da bi zares prekinil krog, moraš umreti.
Kaj to pomeni?
Dolgo nazaj je Smrt mlado žensko, Kimberly Corman,
imela na svojem seznamu. Tako kot vas.
Ko je prišla na vrsto, je umrla.
Srce se ji je ustavilo.
Toda zdravnik jo je uspel oživiti in to je prekinilo verigo.
Dobro, potem pa naredimo to. - O čem govoriš?
Zakaj ni Iris poskusila tega? - Tvegano je.
Če se zajebavaš s Smrtjo in izgubiš,
lahko postane zelo grdo.
Počakajte. Čakajte, ne.
Mora biti še kaj drugega. Prosim, pomagajte nam.
Ljudje že leta prihajajo k meni po nasvet.
Utrujen sem. Opravil sem s tem.
In zdaj sem bolan kot Iris. Tokrat ne bežim.
Dejstvo je, da boste vsi umrli.
In potem bom umrl tudi jaz.
Zdaj, ko stare prijateljice ni več, se bom upokojil.
Nas boste kar pustili same? - Čakajte!
Vašo pomoč potrebujemo. - Kam greste?
Uživati nameravam v času, ki mi je ostal.
Svetujem, da naredite enako.
Življenje je dragoceno.
Uživajte v vsaki sekundi.
Nikoli ne veš, kdaj.
Vso srečo.
No, krasno.
Ne, ne. - Bobby.
Ne, ne more biti res. Ne, mora ...
Tu mora biti nekaj. Mora biti še drug odgovor.
Stef, dal nam je odgovor.
Bobby mora umreti. - Erik!
Si zmešan? Ne bomo ubili Bobbyja!
Sem edini poslušal tipa? Samo en način je.
Ubijemo Bobbyja, ga oživimo in bum, niste več na seznamu Smrti.
Čestitam. - Mora biti še kaj, ne?
Mora biti še kakšna rešitev. Ne, Stef?
Ne.
Ne, nič drugega ne moremo. Konec je.
Hej. - Stefani, poslušaj me.
Zaupaj mi. Obupala je nad tabo, jaz pa ne bom.
Iris je našla način, kako se desetletja ubraniti Smrti.
Tudi mi bomo. - Zaupam temu tipu.
Njemu zaupaš?
Strašno je karizmatičen. Tudi sam to veš.
Erik in Bobby sta odšla.
Sranje!
Tole mi ni všeč. - V bolnišnici sva. Povsod so zdravniki.
Ubijeva te, oživijo te, vsi so varni in midva sva junaka.
Kar je nasprotno od tega, da me zaščitiva. - Kaj je druga možnost?
Bi rad koga ubil in vzel čas, ki mu je ostal?
Kako sploh veš, koliko let mu je ostalo?
Ne, ne. - Ne, tega pa ne.
Mislim ... Ne, seveda ne. - Ne, ne bi naredila tega.
Ne, ne bi. - Ne dotikava se dojenčkov.
Če potegneva črto, je najboljša možnost, da ti ustaviva srce.
Kaj lahko izgubiš?
Dobro. - Dobro.
Kako pa bi sploh to naredila? - Zamisel imam.
Ampak je malo ubrisana.
NESLANI ARAŠIDI
Tvoja alergija je smrtonosna, ne?
Ja.
Torej ...
Stari, počakaj.
Glej, če bom že umrl, ne bom zaradi teh
neslanih pizdunov.
Tiste mi daj.
Dobra izbira.
OPOZORILO NE TRESI IN NE NAGIBAJ.
Saj to ni res. Daj, no!
Bedak! Daj, že! - V redu je.
Mogoče je to znak in samo ...
Stari, mogoče lahko samo greva. - Ne, ne bom se predal.
Kaj, hudiča? - A bi pomagal?
V redu je, tu delava.
Vzdrževanje, v redu je. Daj si slušalke nazaj.
Stari, padlo bo. Padlo bo.
Pada! - Si dvignil?
Ne morem zadržati! Padlo bo!
Mala malica.
Kaj pa zdaj?
Pridi z mano.
Kaj?
Tu počakaj, po nekaj grem.
Ne gani se. - O čem govoriš?
SISTEM NEDOSEGLJIV ZAGON
Dobro, ne gani se.
Ne, v redu je.
Preiskal sem stranišča. Nista v avtodomu? - Ne. Kje bi bila, če ga skuša Erik ubiti?
Ne vem, ampak v bolnišnici lahko umreš na milijon načinov.
Vam lahko kako pomagam? Oprostite.
Ne, k babici sem prišel.
Danes je krasen dan. - Vam je ostalo še veliko časa?
Mislim, da. - Odstranite vse kovinske stvari,
na katere lahko vpliva MRI.
Charlie me kliče. - Daj sem.
Pridi, sedi. Sedi.
Kaj, hudiča? Ne, ne bom sedel sem. - Odlično. Zamisel imam.
Naprej po hodniku je urgenca. Ko se ti ustavi srce, bum.
Odpeljal te bom tja, kjer te bodo oživili.
Kje imaš svojo injekcijo?
Tukaj. - Daj mi jo.
Zakaj?
Kaj je to? - Daj mi jo.
Daj mi jo. Poslušaj, umreti moraš.
To pa te ohrani pri življenju. In zdaj sedi.
Pohiteti morava. Daj. - Dobro.
No, pojej.
Poslušaj.
Načrt je odličen, ampak če ne uspe ...
Uspelo bo, Bobby. - Ja.
Že, toda v primeru, če bom zares umrl,
boš ...
Boš skrbel za Paca?
Ja, seveda bom skrbel ...
Želve živijo čez sto let.
Zaveza so za vse življenje. - Poglej me.
Ne bom skrbel za Paca, ker bo s tabo vse v redu.
Skupaj bova zdaj poskrbela za vse.
Poglej me.
Obljubim, da ti ne bom dovolil umreti.
Sicer te bom pustil umreti, ampak te bom oživil.
Ni smešno. - Hecam se.
Daj.
Zmogel boš.
Moj bog.
Kaj je?
Odlični so. - Ja, vem. Kaj drugega še čutiš?
Nič.
A se hecaš? Hočeš reči, da nisi več alergičen?
Ne vem. - Krasno, a ne?
Mogoče je z leti minilo. - Minilo? Pizda!
Nimam rezervnega načrta.
Deluje. Hej, deluje.
Bobby, deluje.
S tabo sem.
Ne morem ti je dati, prav?
Bobby, Bobby.
Prosim. Bobby, to je del načrta. Pomiri se.
ROČNI VNOS
Bobby, v voziček.
Še enkrat ju pokliči.
Samo tako lahko ...
RAZISKOVALNA RAVEN ODKLENJENO
Pizda!
NE PREKORAČI 5.0T
Moj bog. Si v redu?
Ja.
Zakaj je Erik mrtev, če ni v sorodu z Iris?
Če se zajebavaš s Smrtjo, postane grdo.
Proč moramo.
Ni varno.
Kam naj gremo?
Nikjer ni varno.
Razen v Irisini koči.
Desetletja je uspela preživeti v njej.
Ja, in potem ji je razneslo obraz. - Umrla je, ker je šla iz koče.
Zunaj je nevarno, notri pa je varno kot nikjer drugje.
Prav imaš.
Samo tam imamo malo prednosti.
Se bomo za vedno zaklenili v kočo?
Ne vidva.
Jaz.
Mama, ne moreš proč. Šele dobila sva te nazaj.
Če bo kdo živel v koči, bom jaz.
In dokler sem živa, se vaju Smrt ne more dotakniti.
Mama. - Dovolita mi.
Ne bo ti dovolila, da prideš sama tja.
Jaz pa jo lahko opazim.
Skupaj moramo to narediti.
Prav.
Pojdimo.
Ja.
Dobro.
Pazi!
Raje vozi ti. - Ja.
Ti hudič.
Poglej ta kraj.
Nemogoče bo priti skozi ta vrata.
Zdajle bo nekaj naredila.
Ne vem, kaj.
Takoj te moramo spraviti noter.
Dobro.
Čakaj. Kaj?
Pelji!
Stef!
- Sranje!
Dobro, pojdimo noter.
Dobro.
Sranje. - Kaj?
Pomagala ti bom. - Ne, ne čakajta me. Pojdita noter.
Stef. - Če prideš noter, bom varna. Pojdi.
Dobro, pridi.
Mama.
Na tla!
Mama? Mama!
Čakaj.
V redu.
Mama? Moj bog.
Ne skrbi zame. Pojdi rešit sestro.
Ostala bom živa, dokler ...
Stef!
Ne! Ne!
Moj bog. Si v redu?
Ja.
Samo dihaj. Dihaj, dihaj.
Kako?
Charlie, kaj se je zgodilo?
Dobro si.
Umrla si in oživil sem te.
Oživil si me.
Zdaj sva varna.
Mama?
Ne, ne.
Rešila naju je.
Pojdiva domov.
Dobro, pripravljen sem.
Poglej ga. - Hudo, Charlie.
No, zavrti se.
Odlično zgledaš.
Dobro stilistko imam.
Pridita, pozni bomo.
Kje je Jenny?
Najbrž se še ureja notri.
Naj ti popravim tole.
Vesela sem, da sem lahko zdaj tu.
Tudi jaz.
Si v redu?
Ja.
Živjo. - Zdravo.
En piškot, prosim.
Charlie.
Čeden si. - Hvala.
Stef, to je Jennyjin oče, dr. Reddick.
Zdravo. Me veseli.
Enako. Obožujemo Charlija.
In menda je odličen reševalec.
Ja, slišali ste za tisto. Oživil me je.
Ja.
Kaj? - Dejansko nisi bila mrtva.
Kaj?
Če si bila nezavestna in si začela znova dihati,
se tvoje srce ni ustavilo.
Vseeno odlično opravljeno, Charlie.
Torej ni bila mrtva. - Tako je.
Srečo je imela, da je bil Charlie zraven. - Ja, vse se zgodi z razlogom.
Jenny!
Ljubica, čudovita si.
Stef.
Teci!
Moj bog, za las je šlo.
Si v redu? - Ja.
BREZ POVRATKA: NASLEDSTVO
PETEK, 17. MAJ 1968 STOLP ZAPRT ZARADI OBNOVE
NIHČE NI POŠKODOVAN
KATASTROFA V VODNEM PARKU NAJSTNIK PADEL S STOLPA
DRUŽINA UMRLA V STRAŠNI INDUSTRIJSKI NESREČI
RUTINSKA VOŽNJA SE JE GROZLJIVO KONČALA
MOTORKA VZELA ŽIVLJENJE DOMAČINU ŽENSKO UBILA EKSPLOZIJA MIKROVALOVKE
DVOJČKA UMRLA DVA DNI PO ŠOKANTNI TRAGEDIJI STARŠEV
STAREJŠO ŽENSKO PREBODEL VETROKAZ
UHAJANJE PLINA V STANOVANJU VZELO ŽIVLJENJA
VLAK TRAGIČNO IZTIRIL
V SPOMIN TONYJU TODDU
BREZ POVRATKA: NASLEDSTVO
Prevedel: Miša Šavor