EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Okay.
Hvad laver du?
-Hvad er der galt med din numse? -Intet.
Jo, sikkert en masse, men jeg troede, vi havde aftalt, at du skulle banke på.
Døren var åben, mor.
Godt set, kammerat.
-Der er nogen ved døren, men jeg... -...åbnede den ikke, for det må du ikke.
-Hej. -Går det?
Ja, det er fint. Tak. Jeg er selvfølgelig sent på den, men ellers...
-Hvordan går det, A? -Godt.
-Kan du lige... -Ja.
Nej.
-Var det ikke bare en drink med en ven? -Jo, hvorfor?
-Ikke noget. Du ser godt ud. -Hvad? Er det for meget?
Nej, det er bare ikke afslappet... overhovedet.
Det kommer an på vennen.
Kvindelig, glas vin, lidt sladder.
Jeg går næsten aldrig ud, så er det for meget?
-Lou, du ser godt ud. -Du er smuk som en prinsesse.
Okay, jeg har mobilen med, hvis der er noget, og det bliver næppe sent.
Hyg dig nu bare i byen. Vi klarer os.
-Mor dig godt. -Farvel.
En til, tak.
BEKLAGER LOU, JEG ER BLEVET FORHINDRET.
HÅBER, DET IKKE GØR NOGET.
ALT I ORDEN.
HÅBER, ALT ER I ORDEN. SIG TIL, HVIS JEG KAN HJÆLPE.
Pis... Det må du undskylde. Jeg så mig vist ikke for.
-Lad mig købe dig en ny. -Bare rolig.
-Undskyld mig. -Det behøver du altså ikke.
Jo, specielt, fordi du ikke brokker dig over det.
Hvad skal I have?
Det var en Macallan med lidt vand.
-Er det alt? -Ja.
-Undskyld. -Nå ja.
12 pund.
-Værsgo. -Tak.
Undskyld igen.
-Det var hyggeligt... -Kommer du tit her?
Sagde jeg det?
-Det gjorde du. -Det gjorde jeg.
Det gjorde du faktisk.
Nå, men jeg er lige flyttet til, så jeg ville ned og have en drink.
Det er ret dumt. Som om jeg var med i en af de film,
hvor folk bare går ind på en bar og indleder en samtale med totalt fremmede.
Men det er der jo nogen, der kan, ikke?
Efter fem minutter styrer de det hele.
-Er du sådan? -Næppe.
Heller ikke mig.
Hvad er din undskyldning for at sidde her alene?
Min veninde Sophie brændte mig af.
Så du slog drinken ud af hånden på mig for at få nogen at snakke med.
-Teknisk set var jeg ved at gå. -God pointe.
Eller også arrangerede du det, da du så mig komme.
Der fik du mig.
Og hvis det er sandt, så skylder du mig 12 pund.
For den der Macallan? Det har jeg aldrig hørt om.
-Det er skotsk. -Ligesom dig.
Jeg kan lide din accent.
Jeg må hellere gå.
Et sidste glas?
-Prøver du at drikke mig fuld? -Du kan få et glas vand eller nogle chips.
-Jeg vil bare have, du bliver. -Hvorfor?
Jeg nyder dit selskab.
Jeg går ikke med dig hjem.
-Du er meget direkte. -Jeg vil ikke sende forkerte signaler.
Det har du klaret flot.
Så ... hvad med den drink?
Godt.
Så … tak for i aften.
-I lige måde. -Ja.
Nu går vi ikke hjem og føler os som et par tabere.
Jeg skal den vej.
Jeg kan ikke det her... Undskyld.
Tilgiv mig.
Undskyld.
-Godmorgen. -Han er lige gået.
-Hvem? -Jeres nye chef.
-Hvordan er han? -Ung.
Han så meget ung ud, men måske er det min alder.
Men han virkede sød nok.
Han er i hvert fald pænere at se på end gamle Plummer.
Han var her ikke længe.
-De er hos doktor Sharma. -De?
Konen er med ham, og hun ser rigtig godt ud.
Godmorgen, Sharma, Jones og Drumgoole, hvad kan jeg hjælpe med?
Du ville blive overrasket over, hvor svært det er at finde en god psykiater.
Han er meget efterspurgt.
Det moderne liv er godt for forretningen.
-Sikke et held for os. -Ja.
Vi glæder os rigtig meget til, at David starter.
Jeg kunne nok ikke holde ham væk.
Han har kun talt om om jobbet, siden I tilbød ham det.
Det er sandt. Jeg har hørt så meget om klinikken.
-Må jeg se Davids kontor? -Pis.
-Så jeg kan se, hvor al magien sker. -Selvfølgelig.
-Du får den store rundvisning. -Fuck... Pis.
Louise burde snart være her.
-Det ser jeg frem til. -Hun er skøn.
Fuck!
Pis.
-Hvor længe var du låst inde på toilettet? -Tyve minutter.
Sharma gav ham den store rundvisning.
-Gid jeg havde set dit fjæs. -Tja...
Jeg glæder mig ikke til at se hans ansigt, når han ser mit ansigt i morgen.
Jeg ved, du er ude af træning med mænd,
men mistænkte du aldrig, at skiderikken var gift?
Nej... Han virkede nærmest trist.
-Han løj da ikke for mig, vel? -Han sagde jo heller ikke sit navn.
Jeg sagde heller ikke mit.
Det var en del af det. Det var...
Jeg ved ikke... Spændende måske.
Hvordan var hun? Konen?
Smuk.
Man kan aldrig vide alt om en person.
Man ville blive skør af at prøve.
Det skal nok gå alt sammen.
Og hør her... Bare rolig i morgen. Det er skiderikkens problem.
Mor.
Adam?
-Adam? -Mor!
Adam!
Hjælp!
Pis!
-Værsgo... -Tak.
Er du nervøs?
-For hvad? -Din første dag.
Det er ikke min første første dag, Adele.
Jeg kan lide kontoret.
Jeg tror, det vil klæde dig.
Og de virker søde... Dr. Sharma og de andre.
Ja... Lad os håbe, jeg ikke svigter dem.
Det gør du ikke.
Du er en dygtig psykiater. De er heldige at have dig.
Ligesom mig.
Jeg må af sted.
Godt.
Så bunder vi.
Jeg ringer klokken 11.30.
Jeg er her.
David?
Hav en god dag. Jeg elsker dig.
Det ved jeg.
-Vi kommer for sent! -Og hvis skyld er det?
-Hvis dine sko ikke var blevet væk. -Måske hvis du ikke havde dem der på.
-Hvorfor går nogen i høje hæle? -Helt enig... Se selv.
-Vi kom lige til tiden. -Jeg vil gerne lege, før vi går ind.
I morgen er der atter en dag. Godt... Kys, tak.
Som om du mener det!
-Hav en god dag. Jeg elsker dig. -Jeg elsker også dig.
Okay.
Skønt... Rigtigt skønt.
Godmorgen.
Undskyld forsinkelsen. Jeg kunne ikke få Adam af sted i morges.
Du ser nydelig ud i dag.
-Er dr. Ferguson mødt? -Du vil gøre et godt indtryk.
Ja, han mødte før mig.
Men de sidder i møde til klokken 9.30, så vi kan slappe af.
Okay.
-Du er ikke for fin til sådan en, vel? -Aldrig... Tak.
Bacon-sandwich. Findes der noget bedre? Nej.
Ikke nu i min alder, og gigten knækker min Jack.
Tre skiver røget bacon er højdepunktet på min uge.
-Pis. -Stå stille.
-Det pletter ikke. Bare rolig. -Pis.
-Jeg klarer den. -Vent.
-Jeg har den. -Nej, Sue...
Sue!
Pis!
Hallo?
Du godeste...
-Det er dig. -Ja, det er mig, og der skete ingenting.
Vi var begge fulde, og tro mig, jeg ønsker ikke at tale om det,
så hvis vi begge lader som ingenting, kan vi sagtens arbejde sammen.
Og ingen får noget at vide.
I orden?
-Hvad laver du her? -Nå ja.
Jeg er din sekretær.
-Tre dage om ugen. -Er du?
Ja, sikke odds...
Jeg så dig faktisk i går, da du var her, så jeg gemte mig.
-Gemte dig? -På toilettet.
Jeg havde nok gjort det samme.
Jeg tror ikke, os to på dametoilettet ville have tjent det rette formål.
Ja, du er sjov. Det husker jeg.
Ja... Ketchuppen... Bacon-sandwich-hændelse.
Men bortset fra ketchuppen er jeg faktisk ret dygtig...
Du ved, til jobbet.
Du må tro, jeg er et svin.
-Jeg synes, jeg er. -Nej.
Jeg plejer ikke...
Men altså...
Jeg burde ikke have gjort, hvad jeg gjorde.
Jeg kan ikke forklare det, og jeg har det hæsligt.
Måske skulle du se en psykiater.
Vi var fulde. Det var det hele... Og vi gjorde ikke rigtig noget.
Og jeg er rigtig glad for jobbet, så lad os glemme det og starte forfra.
Fint.
Jeg hedder for resten Louise.
-David... Ferguson? -Det ved jeg.
-Dit navn står på døren. -Selvfølgelig.
Jamen... Det var rart at møde dig ordentligt, Louise.
I lige måde.
I betragtning af, hvor vi mødtes...
-Jeg går ud fra, du er lokal. -Jeg går til kontoret hver dag.
Tror du, du kan forklare området for mig?
Jeg skal gøre mit bedste.
Det her er det pæne kvarter på denne side af parken.
Jeg tror, vores parlamentsmedlem bor derovre. Sammen med alle de fine.
-Du bor derovre, ikke? -Jo.
Parken er dejlig om sommeren, men den er lidt usikker om natten.
Og... Det her område er farligt. Der er en del stoffer og kriminalitet.
Og...
Der er en en gangtunnel her, hvor folk tager stoffer, og der er sket overfald.
-Hvad laver du? -Misbrugsproblemer er mit speciale.
-Jeg vil også lave opsøgende arbejde. -Godt for dig.
Ingen af de andre læger gør noget, de ikke kan fakturere.
Min søn, Adam, går i skole her.
Har du børn?
Næ.
Hvor gammel er din søn?
Syv.
Jeg er skilt, hvis du skulle være i tvivl.
-Så er der ikke noget at bebrejde dig. -Korrekt.
-Det hele var din skyld. -Tak...
...for ikke at synes, jeg er en lort.
-Eller i det mindste ikke at vise det. -Selv tak.
Synes du...
...jeg er en lort?
Jeg er ved mit bord, hvis der er noget.
-Skal jeg skænke? -Nej tak... Jeg nøjes altid med to glas.
Det er da ikke sjovt.
Med huset fuldt af psykiatere vil jeg være klar i hovedet.
-Det er sikkert klogt. -Men jeg kender sandheden.
Vi er lige så forskruede som alle andre. Vi er bare bedre til at skjule det.
Og du vil ikke have, at jeg bliver fuld og deler alle dine hemmeligheder.
Og du havde intet imod at rykke alt op med rode og flytte herop?
Nej... Det var en stor mulighed for David.
Det ville jeg aldrig stå i vejen for.
Og Adele havde sine egne grunde til at ville flytte.
Vi var klar til at komme videre.
Og hvad var grundene?
Ikke noget særligt.
Men jeg har altid gerne villet bo i det centrale London.
Jeg voksede op på landet, så byen er spændende for mig.
Jeg tror, det er en stor mulighed for os begge to.
Skål på det.
David og Adele... Velkommen.
David og Adele.
-Skål. -Skål.
Vil du have en?
Nej tak.
Måske en slurk.
-Den er god. -Ja.
-Vi havde en god aften, ikke? -Ja... Ja, de elskede dig.
Tak for det... Jeg ved, du hader den slags.
Det her skal fungere.
Nyt arbejde.
Ny begyndelse.
Jeg...
Jeg kan ikke klare det igen.
-Det må være sidste gang. -Det ved jeg.
Det bliver det også.
Det lover jeg.
Lad os gå i seng.
David... Jeg elsker dig.
David...
Jeg elsker dig.
Godmorgen.
Pis.
Kunne du ikke lide, at gruppen krammede på vandreturen i dag?
Hvad sagde du?
Brød du dig ikke om holdets elendighedstur?
Nej.
-Og derfor gemmer du dig? -Har du set Mark?
Behandlere skal ikke gå i samme trøje tre dage i træk.
Det er ikke hygiejnisk.
Du maler brande.
Jeg læste om, hvad der skete i avisen. Jeg er ked af det med dine forældre.
-Var det forfærdeligt? -Ja.
Så du dem ... bagefter...
...helt forbrændte.
-Er det dig, der går i søvne? -Ja.
Jeg vækker dem alle sammen. Gør det dig vred?
Jeg sover alligevel ikke så meget.
Rob.
Adele.
Er det derfor, du er her? På grund af din søvnterror?
Dårlig vane.
Men de tror, mine mareridt hænger sammen med stofferne.
De tror, du ikke vil sove, fordi du sov, da branden opstod.
-Søvn er anderledes for mig. -Hvordan anderledes?
Man kan nok spille mystisk, når man ligner dig.
Ved du, hvad du skulle gøre? Næste gang skal du male vand i stedet for.
Og så fortæl dem, at brandene…
"Brandene repræsenterer min sorg, men vandet handler om at vaske det væk."
Så bliver de rørte over, de reddede dig, og lader dig være.
Aftale.
-Godmorgen. -Godmorgen.
Det er på tide, du får dem igen.
Tak, David.
Én grund til at have dem... Adele…
Jeg har undersøgt området, og jeg vil lave opsøgende arbejde med misbrugere.
Det vil betyde, at jeg er mere væk, i weekender og sådan.
Det er en skøn idé.
Hvis du kan hjælpe folk, bør du gøre det.
Du må sige til, hvis det er et problem.
Det bliver det ikke.
Du er en god mand.
Ja.
Okay.
Croissanterne er varme.
-De er til din konsultation klokken 12.30. -Tak.
Jeg må nok hellere spørge, om du er tilfreds med alt?
Jeg mener her på jobbet?
-Med min måde at gøre tingene på. -Hvorfor skulle jeg ikke være det?
Folk kan lide tingene på en bestemt måde. Jeg vil bare sikre mig.
Jeg føler, jeg er i virkelig gode hænder.
Godt... Så er det godt.
Har du planer for weekenden?
Pis! Undskyld! Nej, jeg mente ikke... Det er fredag. Jeg mente, om du har planer...
Altså dig og Adam? Eller en anden... Jeg...
Pis... Jeg prøver at føre en samtale.
-Er det her virkelig dit levebrød? -Det er utroligt, ikke?
Men du huskede Adams navn, hvilket er ret imponerende.
Men han er hos sin far i weekenden, så verden ligger for mine nødder.
Det bliver nok en spa-dag. Mani, pedi, ansigt.
Og så en stor aften i byen, hvor vi maler den rigtig rød.
-Jeg håber, du vil hygge dig, Louise. -Det vil jeg.
-Hej. -Hej.
-Velbekomme. -Tak.
Hej, piger. Jeg hedder Josh, og jeg er fra Surrey!
Josh fra Surrey, piger, tænder I på ham, eller tænder I af?
Mor!
-Hjælp! -Adam!
Mor!
Jeg har aldrig set hende spise kage, så for hende er det en hyldest.
Rahul ærer sin bedstemor med to lag kokoskage med chokolade i midten,
dekoreret med chokoladespåner og gennemvædet i...
-Hej, skat! -Hej, mor.
-Har du haft en god weekend? -Det var fedt! Ikke, far?
-"Fedt"... -Den var da rimelig god.
Ud i bad!
Løb så.
-Sker der noget? -Må jeg komme ind?
Fint.
Lisa har fået tilbudt et hus i Sydfrankrig til sommer.
Godt for Lisa ... og dig, selvfølgelig.
Jeg vil have Adam med.
Det sker ikke.
Lisa er gravid.
Hun... Vi mente, det var godt for hende at knytte sig til Adam, før babyen kommer.
Hun lærer ham ikke at kende i hver anden weekend.
-Han skal ikke være udenfor. -Hvor længe har I været sammen?
-Du og Lisa? -Lou…
Ikke engang et år, vel? Det er længere tid end de andre...
Men det er jo ikke en evighed.
-Han skal ikke med, så… -Kom nu. Det er jo ikke dig.
Hvordan er jeg så?
Skal jeg bøje mig for andres lort, så de har det godt?
Han får det sjovt. Jeg troede, du være glad for lidt tid alene.
Du har fandeme fortalt ham det, ikke? Adam...
Før du talte til mig.
-Vi var spændte, så det slap ud. -Ja, mon ikke?
-Tænk over det. -Okay... Farvel.
-Farvel, knægt. -Farvel.
-Hør her, Lou... -Fuck så af.
Han er så spændt.
-Mor... -Sagde jeg ikke, du skulle i bad?
-Spurgte far om... -Du skal ikke til Frankrig.
-Hvorfor? -Fordi jeg siger det.
-Det er ikke en grund! -Så er det nok! Bad!
Adam?
Jeg hader dig!
Det er ikke fair! Jeg hader dig!
Jeg var hende, han øvede sig på. Det er jeg sikker på.
Han øvede sig på mig og Adam, og nu gør han det så rigtigt.
-Det er jo fjollet. -Er det?
Hvorfor skal Ian være lykkelig?
Du straffer altså dig selv og Adam, så Ian føler sig som en lort?
Det gør han jo ikke.
Så fiser han bare på ferie uden Adam og efterlader dig med en ulykkelig dreng.
-Han er alt, jeg har tilbage. -Lyt til, hvor ynkeligt det er.
-Du har ingen børn. -Det har du heller ikke en dag.
For så er Adam blevet voksen, og så lever han sit eget liv et sted.
Så sidder du i din lejlighed, når du er i 40'erne,
og tænker over, hvad fanden der skete med dit liv.
-Du skulle få mig til at få det bedre. -Fint, så sig ja til Ian.
Og brug denne måned som en ny start.
Du skal tænke på noget, du ønsker dig, og så få det til at ske.
Ikke for Adams eller nogen andres skyld.
Du er et af de sjoveste, bedste, mest omsorgsfulde mennesker, jeg kender.
Og jeg ved, du har Adam, og at det er ikke altid er nemt.
Men derfor skal du ikke opgive dig selv.
Tror du, det er det, jeg gør?
Hvis du gør det, er det ikke den Louise, jeg altid har kendt.
Måske trænger du til at blive mindet om det.
Vil du ændre dit liv?
Noget af det.
Så er det her din chance.
Må jeg? Virkelig?
-Mener du det? -Ja.
-Du er den bedste, mor. -Virkelig?
Ja, for i går aftes var jeg verdens værste mor. Kan du huske det?
Du sagde, du hadede mig.
"Had" er et stærkt ord, man ikke bruger, selv om man ikke får sin vilje.
Undskyld.
Og jeg siger altså ikke ja, fordi du opførte dig som en møgunge.
Det er, fordi jeg tror, det vil være godt for dig. Os alle sammen.
Jeg hadede dig ikke. Ikke rigtigt. Jeg var bare ked af det.
Det ved jeg.
Godt, fart på.
Hvis du kommer for sent igen, skifter jeg måske mening. Kom så!
Løb så! Løb.
Jeg skal til Frankrig.
Har du planer i dag?
Jeg går sikkert til træning her til morgen og køber ind i eftermiddag.
Forstadslykke.
Helt ærligt... Det er de enkle ting, der er opmuntrende.
Ja... Jeg ringer senere.
Huset tilhører en ven af Lisa eller hendes fars … eller noget.
De må være rige, for de har pool og sådan.
Så du kan godt lide Lisa?
Det ved jeg ikke. Jeg kender hende ikke rigtig.
Far virker ret så glad.
Godt, kan du have en god dag? Og vi ses klokken tre.
Vent, hvad skal du lave, mens jeg er væk?
Lige, hvad jeg har lyst til.
-Farvel. -Farvel.
Hej.
Pis!
Fuck!
Undskyld! Det må du undskylde.
-Har du brug for hjælp? -Tak. Det er min skyld.
Jeg så mig ikke for.
Det er dig.
Undskyld. Vi har vist ikke mødt hinanden.
Nej... Nej, det har vi ikke.
Undskyld, jeg... Jeg arbejder for din mand tre dage om ugen.
Ikke i dag.
Jeg så dit billede på hans skrivebord.
Arbejder du sammen med David? Jeg har lige fulgt ham ind.
Jeg fik lyst til at gå en tur.
-Lille verden. -Ja.
Jeg hedder Adele.
Louise.
Er du sikker på, du er uskadt?
Nå, men jeg skal også videre.
Louise?
Du har ikke lyst til en kop kaffe, vel?
Hvis du altså har tid?
Jeg er ny her, og jeg kender ikke området.
Kan vi...
Fordi du væltede mig omkuld.
Ja da.
-Ja. -Du fører an...
Jeg følger efter.