‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Bine.
‎Ce faci?
‎- Ce-i cu fundul tău? ‎- Nimic.
‎Probabil totul, ‎dar parcă ți-am spus să bați la ușă, Adam.
‎Ușa era deschisă, mamă.
‎Ai dreptate, amice.
‎- E cineva la ușă, dar... ‎- N-ai deschis, cum te-am învățat. Bravo!
‎- Bună. ‎- Ești bine?
‎Da, bine. Mulțumesc. ‎Am întârziat, evident, dar în rest...
‎- Ce faci, A? ‎- Bine.
‎- Ai putea... ‎- Da.
‎Mulțumesc.
‎Nu.
‎- Credeam că ieși cu un amic. ‎- Așa e. Ce e?
‎Nimic. Arăți grozav.
‎Ce e? E prea mult?
‎Nu, doar că nu e lejer...
‎deloc.
‎Depinde ce fel de amic e.
‎Femeie, pahar de vin, ‎bârfă, ceva de genul.
‎Nu prea ies, deci e prea mult?
‎- Lou, arăți grozav. ‎- Ești frumoasă, mamă! Ca o prințesă.
‎Bine, am telefonul cu mine ‎dacă ai nevoie...
‎- Nu cred că stau mult, dar... ‎- Distrează-te! Ne descurcăm.
‎- Distracție plăcută! ‎- Pa!
‎Încă unul, te rog.
‎ÎMI PARE RĂU. ‎A INTERVENIT CEVA. NU AJUNG.
‎SPER CĂ NU TE SUPERI!
‎NU-ȚI FACE GRIJI
‎SPER CĂ E TOTUL BINE
‎SĂ-MI ZICI DACĂ TE POT AJUTA CU CEVA
‎Rahat! Îmi pare rău. N-am fost atentă.
‎Dă-mi voie să-ți iau altul!
‎Nu-ți face griji!
‎Mă scuzați!
‎Chiar nu e nevoie.
‎Ba da. Mai ales ‎că n-ai făcut mare tevatură.
‎Cu ce vă servesc?
‎Era whisky Macallan. Cu puțină apă.
‎- Atât? ‎- Da.
‎- Scuze! ‎- Da.
‎Costă 12 lire.
‎- Poftim! ‎- Mersi.
‎Scuze din nou.
‎- Mă bucur că... ‎- Vii des pe aici?
‎Am spus eu asta?
‎- Da. ‎- Așa e.
‎Chiar ai făcut-o.
‎Oricum, tocmai m-am mutat în zonă ‎și m-am gândit să ies să beau ceva.
‎A fost o prostie.
‎Mă credeam într-un film ‎în care unul intră într-un bar
‎și începe să discute cu necunoscuți.
‎Unii oameni pot face asta, nu?
‎În cinci minute sunt sufletul petrecerii.
‎Tu așa ești?
‎- Deloc. ‎- Nici eu.
‎Tu ce scuză ai...
‎că ești singură aici.
‎Amica mea, Sophie, mi-a tras clapa.
‎Deci mi-ai vărsat paharul ‎doar ca să ai cu cine să vorbești?
‎Practic, eu plecam.
‎Corect.
‎Sau m-ai văzut venind...
‎și ai plănuit asta.
‎M-ai prins.
‎Dacă e adevărat, îmi datorezi 12 lire.
‎Macallan, pe bune?
‎- N-am mai auzit de el. ‎- E scoțian.
‎Ca tine.
‎Îmi place accentul tău.
‎În fine, ar trebui să plec.
‎Una mică pentru drum?
‎Încerci să mă îmbeți?
‎Poți să-ți iei apă.
‎Sau chipsuri.
‎Voiam să te fac să mai rămâi.
‎De ce?
‎Îmi place compania ta.
‎Nu merg cu tine acasă.
‎- Ești foarte directă. ‎- Nu vreau să trimit mesaje greșite.
‎Ți-ai îndeplinit misiunea.
‎Deci...
‎ce zici de băutura aia?
‎Bine.
‎Deci...
‎Mulțumesc pentru seara asta.
‎Și ție.
‎- Da. ‎- Nu ne întoarcem acasă ca niște triști.
‎Eu merg pe aici.
‎Nu pot face asta.
‎Îmi pare rău.
‎Iartă-mă!
‎Scuze!
‎- 'Neața! ‎- Tocmai l-ai ratat.
‎- Pe cine? ‎- Pe noul tău șef.
‎- Cum e? ‎- Tânăr.
‎Mi s-a părut foarte tânăr, ‎dar poate-s eu bătrână.
‎Dar pare drăguț.
‎E mult mai plăcut decât Plummer, recunosc.
‎N-a stat mult pe aici.
‎- Sunt înăuntru cu dr. Sharma. ‎- Sunt?
‎E cu soția. E foarte frumoasă.
‎Bună dimineața! Sharma, ‎Jones și Drumgoole, cum vă pot ajuta?
‎Ați fi surprins cât de greu e ‎să angajezi un psihiatru bun.
‎Sunt foarte solicitați.
‎- Viața modernă e bună pentru afaceri. ‎- E norocul nostru.
‎Da.
‎Ne bucurăm că David va lucra cu noi.
‎Nu știu dacă îl pot ține departe.
‎Vorbește de slujba asta ‎de când i-ați făcut oferta.
‎Așa e. Am auzit multe despre cabinet.
‎Pot vedea biroul lui David?
‎Rahat!
‎Ca să văd unde are loc magia.
‎- Bine. ‎- Fir-ar!
‎- O să vă fac un tur. ‎- Futu-i! Rahat!
‎Louise ar trebui să vină în curând.
‎- Vreau s-o cunosc. ‎- E grozavă.
‎Futu-i!
‎- Cât ai stat închisă în baie? ‎- Vreo 20 de minute.
‎Sharma îi făcea turul complet.
‎Aș vrea să-ți fi văzut fața.
‎Da, păi...
‎nu-s nerăbdătoare să-i văd fața ‎când îmi vede el fața mâine.
‎Știu că nu le mai ai cu bărbații,
‎dar n-ai bănuit ‎că nenorocitul e căsătorit?
‎Nu. Mi s-a părut cam trist.
‎Nu m-a mințit, Sophie, nu?
‎- Nu ți-a spus nici cum îl cheamă. ‎- Nici eu.
‎A făcut parte din farmec...
‎Nu știu.
‎A fost palpitant? Cred că da.
‎Cum era...
‎soția lui?
‎Frumoasă.
‎Nu poți ști totul despre o persoană.
‎Ai înnebuni dacă ai încerca.
‎Totul va fi bine, Lou.
‎Și ascultă...
‎nu-ți face griji pentru mâine!
‎Lasă-l să se streseze!
‎Mami!
‎Adam?
‎- Adam? ‎- Mami!
‎Adam!
‎Ajutor!
‎Futu-i!
‎Poftim!
‎Mulțumesc.
‎Ai emoții?
‎Pentru ce?
‎Prima ta zi.
‎Nu e prima mea zi, Adele.
‎Îmi place biroul.
‎Ți se potrivește.
‎Și par drăguți...
‎dr. Sharma și ceilalți.
‎Da!
‎Să sperăm că nu-i dezamăgesc.
‎N-o vei face.
‎Ești un psihiatru foarte bun. ‎Sunt norocoși să te aibă.
‎Ca mine.
‎Trebuie să plec.
‎Bine.
‎O dau pe gât!
‎Te sun...
‎la 11:30.
‎Voi fi aici.
‎David?
‎Să ai o zi bună!
‎Te iubesc.
‎Știu.
‎- O să întârziem, mamă! ‎- A cui e vina?
‎Dacă nu-ți pierdeai pantofii...
‎Dacă nu purtai pantofii ăștia...
‎De ce poartă lumea pantofi cu toc?
‎Aici sunt de acord. Vezi?
‎- Am ajuns la timp. ‎- Vreau să mă joc înainte să intru.
‎Există întotdeauna și mâine.
‎Bine.
‎Dă-mi un pupic!
‎De-adevăratelea!
‎Să ai o zi bună!
‎- Te iubesc. ‎- Și eu te iubesc.
‎Bine.
‎Frumos.
‎Foarte frumos.
‎'Neața!
‎Scuze că am întârziat.
‎Nu l-am putut urni pe Adam azi.
‎Arăți minunat azi.
‎Dr. Ferguson a ajuns?
‎Vrei să faci o impresie bună, nu?
‎Da, a venit înaintea mea.
‎Dar sunt toți într-o ședință până la 9:30, ‎așa că putem să ne relaxăm.
‎Bine.
‎Nu ești prea elegantă ‎pentru așa ceva.
‎- Sper. ‎- Niciodată.
‎Mulțumesc.
‎Sendviș cu șuncă. Există ceva mai bun?
‎Nu.
‎La vârsta mea, nu.
‎Artrita îl termină pe Jack al meu.
‎Trei felii de șuncă ‎îmi luminează săptămâna.
‎Rahat!
‎Nu te mișca!
‎- Nu se va păta. ‎- Futu-i!
‎- Mă descurc. ‎- Stai.
‎Am șters-o.
‎- Te rog, Sue, nu... ‎- O șterg.
‎Sue!
‎Futu-i!
‎Alo?
‎Doamne...
‎- Tu ești. ‎- Da. Eu.
‎Nu s-a întâmplat nimic
‎și eram amândoi beți.
‎Și n-am nicio intenție să spun cuiva.
‎Așa că dacă ne străduim amândoi
‎să ne purtăm ca și cum nu s-a întâmplat, ‎ne vom înțelege.
‎Și nu va ști nimeni.
‎Bine?
‎Ce cauți aici?
‎Da.
‎Da, sunt secretara ta.
‎Trei zile pe săptămână.
‎- Da? ‎- Care erau șansele?
‎Te-am văzut ieri când ai venit, ‎apoi m-am ascuns.
‎Te-ai ascuns.
‎În toaletă.
‎Probabil că aș fi făcut la fel.
‎Nu cred că dădea bine dacă ne ascundeam ‎amândoi în toaleta femeilor.
‎Da. Ești amuzantă.
‎Îmi amintesc.
‎Ketchup.
‎Incident cu sendviș cu șuncă.
‎Lăsând deoparte ketchupul, ‎sunt destul de bună.
‎Știi... în ceea ce fac.
‎Sigur mă crezi un bou.
‎- Nu... ‎- Eu mă cred un bou.
‎- Nu. ‎- De obicei, nu...
‎În fine...
‎nu trebuia să fac ce am făcut.
‎Nu pot explica și mă simt groaznic.
‎Ar trebui să mergi la psihiatru.
‎Eram beți.
‎Asta e tot. Și n-ai făcut nimic.
‎Și chiar îmi place slujba asta, ‎așa că hai să uităm!
‎Începem de azi?
‎Bine.
‎Apropo, eu sunt Louise.
‎- David... Ferguson. ‎- Știu.
‎- Numele tău e pe ușă. ‎- Desigur.
‎Ei bine...
‎mă bucur să te cunosc formal, Louise.
‎Și eu.
‎Dat fiind unde ne-am cunoscut,
‎presupun că ești din zonă.
‎Vin pe jos zilnic.
‎Crezi că mi-ai putea descrie zona?
‎Mă voi strădui.
‎Aici e o zonă frumoasă, ‎pe partea asta a parcului.
‎Cică parlamentarul local locuiește acolo.
‎Așa trăiesc cei bogați.
‎- Locuiești acolo, nu? ‎- Da.
‎Parcul e frumos vara, ‎dar noaptea poate fi cam dubios.
‎Și...
‎aici e cu siguranță dubios.
‎Multe droguri și alte chestii.
‎Și...
‎Aici e un pasaj unde se consumă droguri.
‎Cică au avut loc și jafuri.
‎Ce faci?
‎Dependența e specialitatea mea.
‎- Vreau să fac voluntariat în comunitate. ‎- Bravo ție!
‎Ceilalți doctori de aici ‎nu lucrează gratis.
‎Fiul meu, Adam, merge la școală aici.
‎Ai copii?
‎Nu.
‎Câți ani are fiul tău?
‎Șapte.
‎Sunt divorțată, în caz că te întrebai.
‎- Atunci chiar ești fără vină. ‎- Da.
‎- Preia frâiele! ‎- Mulțumesc...
‎că nu mă crezi de rahat.
‎Sau măcar că nu o arăți.
‎Cu plăcere.
‎Dar crezi...
‎că sunt de rahat?
‎Sunt la biroul meu dacă ai nevoie de mine.
‎Îți mai pun?
‎Nu, mulțumesc. Două e limita mea.
‎Nu e distractiv!
‎O masă plină de psihiatri, ‎vreau să am mintea limpede.
‎Probabil că ești foarte înțeleaptă.
‎Dar eu știu adevărul.
‎Suntem la fel de varză ‎ca oricine altcineva.
‎Doar că o ascundem mai bine.
‎Și nu vrei să mă îmbăt ‎și să-ți spun toate secretele.
‎Și nu te-a deranjat ‎să te muți aici, Adele?
‎Nu.
‎A fost o ocazie grozavă pentru David.
‎Nu m-aș opune niciodată.
‎Adele a avut motivele ei ‎să vrea să se mute aici.
‎Eram gata să mergem mai departe.
‎Ce motive?
‎Niciunul.
‎Mi-am dorit ‎să locuiesc în centrul Londrei.
‎Am crescut la țară, ‎așa că orașul e palpitant pentru mine.
‎Cred că e o șansă reală pentru amândoi.
‎Beau pentru asta.
‎David, Adele.
‎- Pentru David și Adele! ‎- Bun venit!
‎David și Adele.
‎- Noroc! ‎- Noroc!
‎Vrei și tu?
‎Nu, mersi.
‎Poate doar o gură.
‎- E bun. ‎- Da.
‎A fost o seară plăcută.
‎- Nu? ‎- Da.
‎Le-ai plăcut.
‎Mulțumesc. Știu că urăști chestiile astea.
‎Vreau să meargă.
‎O slujbă nouă.
‎Un nou început.
‎Eu...
‎n-o mai pot face iar.
‎Trebuie să fie ultima oară.
‎Știu.
‎Va fi.
‎Promit.
‎Hai în pat!
‎David...
‎te iubesc.
‎David!
‎Te iubesc.
‎Bună dimineața!
‎Rahat!
‎Nu te-a atras îmbrățișarea de grup ‎din drumeția de azi?
‎Poftim?
‎Nu te-a atras plimbarea tristă în echipă?
‎Nu.
‎- De-asta te ascunzi aici? ‎- L-ai văzut pe Mark?
‎Consilierii n-ar trebui ‎să poarte același tricou trei zile.
‎Nu e un om curat.
‎Tu pictezi focuri.
‎Am citit în ziar ce s-a întâmplat.
‎Îmi pare rău pentru ai tăi.
‎A fost oribil?
‎- Da! ‎- I-ai văzut?
‎După?
‎Arși?
‎- Tu ești somnambulul. ‎- Da.
‎Îi tot trezesc pe toți, nu?
‎Te enervează?
‎Oricum nu prea dorm.
‎Rob.
‎Adele.
‎De-asta ești aici?
‎Ai coșmaruri?
‎Obiceiuri proaste.
‎Ei cred că visele mele ‎au legătură cu drogurile.
‎Și că tu nu dormi ‎fiindcă dormeai când a avut loc incendiul.
‎Somnul e diferit pentru mine.
‎În ce sens?
‎Îți stă bine să faci pe misterioasa.
‎Știi ce să faci?
‎Data viitoare, pictează niște apă, bine?
‎Și spune-le că focul...
‎reprezintă necazul tău,
‎dar apa îl spală.
‎Apoi se vor felicita ‎că te salvează și te vor lăsa în pace.
‎S-a făcut!
‎'Neața!
‎E timpul să ți-l dau înapoi.
‎Mulțumesc, David.
‎Unul dintre motive...
‎Adele...
‎Am cercetat zona.
‎Vreau să lucrez cu dependenții.
‎Înseamnă că voi fi plecat mai des...
‎în weekenduri.
‎E o idee minunată.
‎Dacă poți ajuta oamenii, fă-o!
‎Să-mi spui...
‎dacă e o problemă!
‎Nu va fi.
‎Ești un om bun, David.
‎Bine.
‎În regulă.
‎Croasanții sunt calzi.
‎- Astea-s pentru întâlnirea de la 12:30. ‎- Grozav!
‎Ar trebui să te întreb. ‎Ești mulțumit de toate?
‎Adică...
‎de locul de muncă?
‎Felul în care lucrez.
‎De ce n-aș fi?
‎Nu știu. Fiecare are anumite preferințe. ‎Vreau să mă asigur.
‎Simt că sunt pe mâini bune.
‎Bine. Atunci e bine.
‎Ai planuri de weekend?
‎Scuze! N-am vrut să spun...
‎Azi e vineri. Ai planuri...
‎cu Adam?
‎Sau altcineva...
‎Rahat!
‎Fac conversație.
‎Așa-ți câștigi pâinea?
‎E uimitor, nu?
‎Deși ți-ai amintit numele lui Adam, ‎ceea ce e impresionant.
‎E cu tatăl lui în weekend. ‎Sunt liberă ca pasărea cerului.
‎Probabil voi merge la spa, știi?
‎Manichiură, pedichiură, facial.
‎Apoi ies într-un local elegant.
‎Distracție.
‎Sper să te distrezi, Louise.
‎Așa voi face.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎- Poftă bună! ‎- Mulțumesc.
‎Bună, fetelor! ‎Mă numesc Josh, sunt din Surrey!
‎Josh din Surrey, fetelor, vă place sau nu?
‎Mami!
‎Ajutor!
‎Adam!
‎Mami!
‎N-am văzut-o mâncând tort, ‎așa că e un tribut adus ei.
‎Rahul își onorează bunica
‎cu un tort pe două niveluri, ‎cu cocos și blat de ciocolată,
‎ornat cu fulgi de ciocolată ‎și îmbibat în...
‎- Bună, scumpule! ‎- Bună, mamă!
‎Ai avut un weekend bun?
‎A fost grozav! Nu, tată?
‎- Grozav. ‎- Plăcut, cel puțin.
‎Direct la baie, te rog.
‎Du-te!
‎S-a întâmplat ceva?
‎Pot să intru?
‎Bine.
‎Lisa a primit o ofertă pentru o casă ‎în sudul Franței peste vară.
‎Bravo ei.
‎Și pentru tine, clar.
‎L-aș lua pe Adam.
‎Nu.
‎Lisa e gravidă.
‎Ea... Noi ne-am gândit ‎că ar fi metodă bună
‎de a se împrieteni cu Adam ‎înainte să se nască copilul.
‎Nu-l poate cunoaște doar în weekend.
‎- Nu vrem să se simtă exclus. ‎- De când ești cu ea?
‎Cu Lisa?
‎Lou...
‎- Nici măcar de un an. ‎- Hai!
‎Mai mult decât cu celelalte, dar... ‎nu e foarte mult, nu?
‎Nu vine, așa că...
‎- Haide, Lou! Tu nu ești așa. ‎- Și cum sunt?
‎Să accept tot ‎pentru ca alții să se simtă bine?
‎Se va simți bine. ‎Credeam că te bucuri de timpul liber.
‎I-ai spus și lui Adam, nu?
‎Înainte să-mi zici mie.
‎- Eram entuziasmați. Mi-a scăpat. ‎- Sunt sigură!
‎Măcar gândește-te!
‎Bine. Pa!
‎- Noapte bună, fiule! ‎- Pa!
‎- Ascultă, Lou, eu... ‎- Cară-te!
‎Era entuziasmat...
‎Mami!
‎- Ți-am zis să dai drumul la apă. ‎- Te-a întrebat tata...
‎Nu mergi în Franța.
‎- De ce? ‎- Pentru că așa am zis.
‎- Ăsta nu-i motiv! ‎- Ajunge! La baie!
‎Adam?
‎Te urăsc!
‎Nu e corect!
‎Te urăsc!
‎Am fost soția lui de încercare.
‎Numai la asta mă gândeam.
‎A exersat cu mine și Adam, ‎acum o face cum trebuie.
‎- E o tâmpenie. ‎- Da?
‎De ce să fie Ian fericit?
‎Te pedepsești pe tine și pe Adam ‎doar ca să se simtă Ian nasol?
‎Nu se va simți.
‎Va merge în vacanță fără Adam ‎și te va lăsa acasă cu un copil nefericit.
‎Atât mi-a rămas.
‎Ascultă ce spui, cât de trist e!
‎- Tu n-ai copii. ‎- Cândva, nici tu n-o să mai ai.
‎Adam va crește, ‎va pleca și își va trăi propria viață.
‎Tu vei rămâne în apartament la 40 de ani,
‎gândindu-te: ‎ „Ce s-a întâmplat cu viața mea?”
‎Te-am chemat să mă încurajezi.
‎Bine. Spune-i „da” lui Ian
‎și profită pentru un nou început!
‎Vreau să te gândești la ceva ce vrei
‎și asta să faci.
‎Nu pentru Adam sau altcineva.
‎Ești o persoană cât se poate de amuzantă, ‎de bună și de sufletistă.
‎Știu că îl ai pe Adam și că nu ți-e ușor.
‎Dar nu e o scuză să renunți la tine.
‎Chiar crezi că asta fac?
‎Dacă ăsta e cazul, ‎atunci nu ești Louise pe care o știu eu.
‎Poate că ai nevoie ‎să-ți amintească cineva.
‎Vrei să-ți schimbi viața?
‎Parțial.
‎Atunci asta e șansa ta.
‎Pot? Serios?
‎- Serios? ‎- Da.
‎Mamă, ești cea tare!
‎Serios?
‎Pentru că aseară eram ‎cea mai rea persoană din lume. Mai știi?
‎Ai spus că mă urăști.
‎„Ură” e un cuvânt foarte puternic.
‎Nu-l folosi când nu obții ce vrei!
‎Îmi pare rău.
‎Să fie clar! Nu m-am răzgândit ‎fiindcă te-ai purtat ca un răsfățat.
‎Te las pentru că eu cred ‎că îți va face bine.
‎- Ne va face bine. ‎- Nu te-am urât. Nu chiar.
‎Eram doar supărat.
‎Știu asta.
‎Bine. Repede.
‎Dacă întârzii iar, ‎s-ar putea să mă răzgândesc. Haide!
‎Hai! Fugi!
‎Merg în Franța
‎Da, merg în Franța
‎Merg în Franța
‎Ai planuri pentru azi?
‎Cred că o să mă duc la sală
‎și o să fac cumpărăturile după-masă.
‎Binecuvântare suburbană.
‎Zău așa,
‎lucrurile simple sunt liniștitoare.
‎Da.
‎Te sun mai târziu.
‎E casa unei prietene de-a Lisei ‎sau a tatălui ei
‎sau ceva de genul.
‎Oricum, cred că-s bogați, ‎pentru că au piscină.
‎- Deci îți place Lisa? ‎- Nu știu încă.
‎Nu prea o cunosc.
‎Dar tata pare foarte fericit.
‎Bine, să ai o zi bună!
‎Ne vedem la trei.
‎Stai, tu ce faci cât timp sunt eu plecat?
‎Orice am chef?
‎- Pa! ‎- Pa!
‎Bună!
‎Rahat!
‎Futu-i!
‎Scuze! Îmi pare rău. Ai nevoie de ajutor?
‎- Mersi. ‎- E vina mea.
‎Nu mă uitam pe unde merg.
‎Tu ești.
‎Îmi pare rău. Nu cred că ne-am cunoscut.
‎Nu.
‎Așa e. Scuze! Lucrez pentru soțul tău. ‎Trei zile din șapte.
‎Nu azi.
‎În fine...
‎ți-am văzut poza pe biroul lui.
‎Lucrezi cu David?
‎Tocmai l-am dus la birou.
‎M-am gândit să mă plimb azi.
‎- Ce mică e lumea! ‎- Da.
‎Eu sunt Adele.
‎Louise.
‎Sigur ești bine?
‎Oricum, ar trebui să plec.
‎Louise?
‎Ai cumva chef de o cafea?
‎Asta, dacă ai timp.
‎Sunt nouă pe aici și nu știu zona, ‎deci... Te rog?
‎Te rog?
‎Te revanșezi că m-ai îmbrâncit?
‎Sigur.
‎- Da. ‎- Ia-o tu înainte!
‎Vin după tine.
‎Subtitrarea: Dan Anescu