A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
„Óránként egyszer megcsípni magam, és azt mondani, ébren vagyok.
A kezemre nézni. Az ujjaimat számolni.
Faliórára vagy karórára nézni,
másfelé nézni,
aztán vissza.
Megmaradni nyugodtnak és fókuszáltnak.
Egy ajtóra gondolni.
Most mihez kezdjek?
Jó reggelt!
- Ne haragudj! - Bocs.
Megy ez nekünk.
Igen.
- Korán jöttél. - Te is.
Jegyzeteken fogok majd dolgozni...
a déli időpontig.
Remek.
- David... - Louis?
Elengednél?
Persze, bocs.
- Jó reggelt, Sue! - Jobban érzed magad?
Tessék?
Tegnap nem jöttél be.
Igen, jól vagyok.
Köszönöm.
Biztos?
Sápadtnak tűnsz, drágám.
Ezen könnyen segíthet egy csésze tea.
De csak ha nem azért jöttél be, mert aggódsz mufurc úr véleménye miatt.
- Hozom a teát. - Jó.
Korán elmentél.
Sok a munka.
Tegnap mikor értél haza?
Nem tudom.
Hol voltál?
Mennem kell.
Majd hívlak.
Szeretlek.
David?
Hallottam.
Nem tudod kimondani?
Én is szeretlek.
Szia!
Üdvözlöm, Mrs. Robinson!
HOLNAP EGY EBÉD?
KI KELL JUTNOM A HÁZBÓL, KEZDEK MEGŐRÜLNI!
A picsába!
Add ide!
Honnan szerezted?
- Leszoptam az egyik ápolót. - Komolyan?
Komolyan mondom. Halál komolyan.
- Melyiket? - Garyt.
A nagydarab kövéret. Mindenki nyert.
Úristen, David ki fog borulni!
- Amiért leszoptam Garyt? - Nem, emiatt!
Ne mondd el neki. Élj egy kicsit!
Egy titkom nekem is lehet.
Mindenkinek vannak titkai.
Én nem akarok titkolózni David előtt.
Azt akarom, hogy mindent tudjunk a másikról.
Mindig.
Fúj!
Sok sikert hozzá!
Unom az ujjaim számolgatását.
- Várom, hogy 11-et lássak. - Ha így lesz, tudni fogod, hogy álmodsz.
Kinyitod az elképzelt ajtót, és azt álmodsz, amit akarsz.
Miről kéne álmodnom?
Az otthonodról?
- Tuti nem, baszki. - Ennyire rossz?
A családi helyzetem a szokásos, siralmas, Glasgow-bérházas közhely.
Apámat nem ismertem, anyám meghalt.
Alisa, a nővérem nevelt fel, aki egy kiállhatatlan kurva.
Csak a segély miatt maradhattam vele.
Kitárt kézzel állt, és amikor megkapta,
nagy kegyesen megengedte, hogy egyedül alhassak,
és azt hallgassam, ahogy a pasijával dug.
Ez az életem.
Egy, kettő, három, négy, öt, hat, hét, nyolc, kilenc, tíz...
Megint erre jártál?
Én...
- Bejöhetek? - Biztos, hogy ez jó ötlet?
Kegyetlen volt a mai nap.
Ez így nem mehet.
Hogy vagy?
Szarul érzem magam a tegnapiért.
Te nem?
Rosszul érzem magam, de...
nem azért, amiért gondolod.
Akkor miért?
Nagyon régen éreztem azt, hogy nem vagyok...
egyedül.
Értem.
Semmi kedvem pátyolgatni téged.
Nem így értettem...
Más közelében nem érezném ezt.
Csak melletted.
A barátod akarok lenni. Csak...
Baszki, ez nekem nem megy.
- Azt hittem... - Mi ketten...
Ezt nem folytathatjuk.
Miért váltál el?
Elhagyott engem egy kolléganőjéért.
Nem tartott sokáig, és az utána lévő sem, de most...
a jelenlegitől gyereket vár, úgyhogy ez... szuper.
Miért jöttél ide?
Igazából.
Nem tudtam ellenállni.
Miért engedtél be?
Nem tudtam ellenállni.
Tehát...
az exed továbblépett.
Te miért nem?
- Miért vagy magányos a házasságodban? - Én kérdeztem először.
Tudod, én...
összeszedtem magam, meg minden. Tettem, amit tanácsolni szoktak.
Letöltöttem egy appot, de a pasi, akivel randiztam, nem akart kapcsolatot,
csak inni és dugni akart, és nem keresett többé.
Te ehhez túl szép vagy.
És nem úgy értem...
hogy csak kívül. Egyszerűen ragyogsz.
És a feleséged?
Ő is ragyog?
Ragyogott.
Régen.
De már nem.
Nem ismered Adele-t.
Menned kéne.
Jó.
Persze.
David!
Mi ez az egész?
Csináltam vacsorát.
Rengeteget dolgozol. Régen ettünk együtt.
Nem vagyok éhes.
Én próbálkozom, David.
Mivel?
Hogy boldoggá tegyelek.
Újra megtörténik, David?
Miről beszélsz?
Tudod, mire gondolok.
Tudom?
Mondd meg te!
Újra megtörténik?
Megtörténik?
Keressek új állást, Adele?
Megijesztesz, amikor kiabálsz.
Hát, beszarok rajtad.
ALULJÁRÓ
VALAMI ROSSZAT TETTEM?
REMÉLEM, NEM.
HOLNAP VAGY SZABADNAPOS?
MEGISZUNK EGY KÁVÉT?
- Helló, drágám! - Azt hittem, már fel sem veszed.
Hát, felvettem.
Aggódtam.
Valami rosszat tettem?
Tegnap este...
Aggódtam miattad.
Mi a mai programod?
Tényleg érdekel, vagy csak tudni akarod, hol vagyok?
Mindkettő.
Elugrok az edzőterembe.
Azután pedig keresek egy meghitt kávézót.
Ez most valami vicc?
- Mi? - Haza kell mennem leellenőrizni?
Nem.
Dehogyis.
Akkor bizonyítsd be, Adele!
Mennem kell.
Hívj, ha kellek.
Szeretlek.
Nézd, ez elég kínos...
de nem tudtam, kihez forduljak.
Annyira aggódom!
David maximalista.
Sokszor túlhajszolja magát a munkában.
Próbál visszavenni, de...
szeret mindent kézben tartani.
Ez mindig így volt.
Ha túlpörgeti magát, akkor...
Akkor?
Ideges lesz.
És ha ez megtörténik,
rossz döntéseket hoz.
Azt hiszem, túl sokat iszik.
Késő este ér haza,
elmegy, mielőtt felkelnék. Túl keményen dolgozik.
A vendégszobában alszik.
Ne haragudj, hogy rád zúdítom.
De egyfolytában egyedül vagyok,
és túl sokat agyalok a dolgokon, gyakran kiborulok.
Vele nem beszélhetek, és mással sem. Te vagy itt az egyetlen barátom.
- Nem tudom, hogy bírsz elviselni. - Semmi baj.
Figyi,
Adele...
Én meghallgatlak.
Sokkal jobban érzem magam, hogy kimondtam hangosan.
Szeretem Davidet.
Ezen semmi sem változtat.
Egyszer kimentett egy lángoló házból.
Ez a szeretet jele.
Talán emlékeztethetnéd rá.
Igazad van.
Köszönöm.
Ugyan.
Hogy állsz a jegyzetfüzettel?
Csipkedem magam, mint egy őrült.
Hülyének érzem magam.
- Nem nagyon értem. - Majd megérted.
Akarnod kell a változást! Örökké rémálmokkal akarsz küszködni?
Isten ments!
Akkor ígérd meg, hogy kitartó leszel, Louise!
Ne add fel!
- Nem lehet. - Rendben.
Folytatom.
Egyébként ki ez a Rob?
Azt hittem, tiéd a napló.
Egy régi barátom.
Nem mindennapi ember.
El sem tudod képzelni.
Ébren vagyok.
Az orvosok szerint az álmok a bűntudatomat fejezik ki.
A nagy szart!
A családomról szólnak, akik kiszipolyoznak.
Általában itt ébredek fel...
aztán megtörtént.
Erről van szó.
Szia!
Ez minden, Gary.
Ez komoly?
Ez az én álmom.
Hol van az én rohadt ajtóm?
Jó reggelt!
Új tablettát hoztam.
Miért?
Nem tetszett a hangod a telefonban.
Mert milyen volt?
Pont ilyen.
Nem kell új tabletta.
Vedd be!
Tényleg nem szeretném.
Hát nem vigyázok rád mindig?
Nem ezt akartad?
Nem erre vágytál?
De, igen.
És azt is teszem.
Helyes.
Jól van.
Akkor én megyek.
Te is jössz?
Menjen csak!
Még alá kell íratnom pár dolgot.
Rendben.
- Szép estét! - Jó éjt!
Szabad!
Ezeket alá kéne írni.
Oké.
- Köszönöm. - Szívesen.
Viszlát holnap!
Jó.
Beszélnem kell dr. Fergusonnal.
Mr. Hawkins, hogy került ide?
Találkozni akarok dr. Fergusonnal, te idióta!
Mr. Hawkins, nyugodjon meg!
„Mr. Hawkins.” Az meg ki a faszom?
Ő az apám, te hülye ribanc!
Dr. Ferguson!
Tudtam, hogy itt van.
- Anthony. - Azt mondta, bármikor hívhatom.
Egy másik pácienssel voltam.
Jól van?
Hívjam a 999-et?
Kurvára nem kell hívnia.
Szükségem volt magára két órája.
Nem találkozom a páciensekkel rendelésen kívül.
De most kivételt teszek. Most az egyszer.
De nem odabent.
A rendelő bezárt. Sétáljunk egyet!
Megvár bennünket?
Persze.
Minden rendben lesz.
Senki sem segít rajtam! Senki!
Senki!
Magán kívül.
Már túl késő! Túl késő!
Volna holnapra egy időpont Anthony számára?
A 13.00 óra még szabad.
- Mit szól? - Jó.
Jól van, itt leszek.
Miss Barnsley, elbeszélgettünk Anthonyval. Lefektettünk néhány alapszabályt.
Heti egy ülésünk lesz...
És ha szükségem van dr. Fergusonra a két időpont között,
idetelefonálok.
És...
Sajnálom, hogy idiótának és ribancnak szólítottam.
Maga nem idióta...
vagy ribanc.
Semmi gond, Mr. Hawkins.
Jól van.
Legyen szép estéje!
Holnap találkozunk.
Köszönöm még egyszer!
Nagyon hálás vagyok.
Ne haragudj emiatt!
Ne aggódj!
Szerintem egy kicsit a megszállottad lett.
Ne is mondd!
A kölyök kurvára zakkant.
Nem sértetted meg az orvosi esküt ezzel a szóval?
Valószínűleg de, viszont...
Van, hogy nem használ semmi más.
Öt óra után félreteszed a szakmaiságot, mi?
Én… Nem...
Nem úgy értettem...
Tudom.
Miért is ne?
Egészségünkre!
Macallan.
Emlékszem rá.
Ezzel kezdődtek a gondok.
Visszacsinálnád...
ha tudnád?
Nem.
Én sem.
Basszus, ez annyira...
szar.
David!
Nem vagyok seggfej, Louise.
Nem vagyok az.
Csak hát...
vannak dolgok...
Hé!
Ne, várj! Értem.
Jó baráthoz méltóan cselekedtél:
kétszer is dugtál a férjével!
A francba, Lou!
Úgy beszélsz erről, mintha mindkettőjükkel dugnál.
Ácsi!
- Mindkettővel lefekszel? - Dehogy! Isten ments!
Hála Istennek, mert az lenne ám az igazi szarlavina.
Tudom. Tudom jól, de...
- kedvelem őket. - Vagy bűntudatod van a dugás miatt,
és bemeséled magadnak.
Nem figyelsz rám.
Jó, akkor segíts megérteni!
Mi tetszik bennük?
Adele kedves...
és nagylelkű.
Túlságosan tökéletesnek tűnik, de...
szomorú és magányos.
Ismerem ezt az érzést.
Nagyon barátságos, nem rázhatom le.
Talán a férje viszonya miatt szomorú.
De miért van viszonya?
Nyilvánvalóan nincsenek jóban.
Mindketten boldogabbak velem, mint egymás társaságában.
Lou,
ebből ki kell szállnod!
Miért kéne?
De komolyan.
Most az egyszer nem akarok más érzéseivel foglalkozni.
Felnőtt emberek.
Titkolóznak egymás előtt. Miért nem ők szállnak ki?
Miért mindig nekem kell helyesen cselekednem?
Úgyis véget kell ennek vetnem, ha Adam hazajön,
de addig nem élvezhetném ki a helyzetet?
Jézusom!
Megérdemlek egy kis szórakozást!
Túl magányos lettél.
Figyelj...
Meg kell szabadulnod tőlük,
mert valakinek fájni fog a végén, és az te leszel.
Igazad van.
Tudom. Igazad van.
Akkor véget vetsz ennek?
Lou!
Igen.
- Szia! - Szia!
Hogy vagy?
Úristen!
Gyerünk, menni fog!
Nem sértődj meg, de...
nem tudlak elképzelni farmerfiúként.
Én is alig emlékszem rá.
Milyen volt?
Rohadt nehéz.
Apám többet dolgozott, mint bárki más.
Így sem volt elég.
Szerintem kudarcként élte meg.
Már akkor is elemezted az embereket.
Igen, talán.
Azt hiszem, néha...
szeretjük azt hinni, hogy mi irányítjuk a sorsunkat, nem?
De...
valójában az életünk nagy részét más emberek döntései formálják.
Mint amikor megjelentél az ajtómban.
Te engedtél be.
Nos,
ha tudtam volna, hogy így megy egy pszichiátriai kezelés,
évekkel ezelőtt befizettem volna.
Mi történt itt?
Megégett.
Nem kicsit.
Régen volt.
Mást nem mondasz?
Ugyan, David!
Tűz ütött ki...
a házunk közelében.
Hatalmas tűz.
Megmentettem egy lányt. Ez az eredménye.
Mi történt a lánnyal?
Fogalmam sincs.
Sosem akartad megkeresni?
A lányt.
Nagyon régen történt.
Anyu!
Adam?
Hol vagy?
Anyu!
Segítség!
- Köszönöm. - Köszönöm.
Nem hiszem el, hogy ezt mondta neked.
Pedig igen. Azt mondta...
Te hülye!
- Mondtam, hogy ne! - Elárulnád, mi volt ez az egész?
- A házról beszéltünk. - Mi van vele?
Sok mindent el kell intézni. A számlákat, a felújítást, az adót.
Így könnyebb.
Hogy?
David fogja elintézni.
Várj! Ugye nem írattál több millió fontot dr. David nevére?
Összeházasodunk, amint kijutok innen.
Akkor úgyis közös lesz minden.
- Most kell a segítsége. - Ez azért több, mint egy óra, Adele.
Tudod, miért hordom?
Mert David nem tudja.
Mert bőrátültetésen esett át, miután kimentett a lángok közül.
Szerintem megvárhattad volna, míg kikerülsz a diliházból.
David majd vigyáz rám.
Ahogy mindig.
Jó napot! Adele-t hívta...
Helló! Hol tudok...
Eltévedtél?
Hahó!
Kit keresel?
- Szeretnék... - Mit?
- Mit akarsz? - Figyelj!
Ne parancsolgass nekem!
- Csini ez a kabát. - Kapd be!
Más is megsérült?
- Válaszolj! - Nem.
Már mondtam.
Arcon vágtam magam a szekrényajtóval.
- Csak úgy arcon vágtad magad? - Szédülök a tablettáktól.
Meséld el, mit csináltál ma!
Elmentem edzeni,
hazajöttem,
- kinyitottam a szekrényt... - Miért nem vetted fel?
Odafent feküdtem, az arcomat jegeltem.
Alig voltam magamnál.
David, túlreagálod.
Tényleg hazajöttél, csak mert nem vettem fel?
Igen.
Vajon miért?
Örülök, hogy itt vagy.
Nem lehetnénk együtt... egy kicsit?
Töltsd velem a napot!
Két ülésem is lesz délután.
Jövök, amint tudok.
Jó!
Menj csak, segíts a többi emberen!
Kit érdekel a házasságod? Azt úgyis meg lehet oldani tablettákkal!
Ébren vagyok.
Egy ajtóra gondolni.
Anyu!
Egy ajtóra gondolni.
Álmodom.
David!
Csirió!
Mi ez az egész, Adele?
Ezt én is kérdezhetném.
Nos...
Nem nekem van monoklim.
Nem én járok haza éjfélkor.
Aggódom, hogy sokat iszol.
Aggódsz, hogy...
Komolyan?
Jézus Mária, Adele!
Bevallom, hibáztam.
De te mondtad, hogy tiszta lappal indulunk.
Ami az ideköltözésünk előtt történt,
- az a... - Az a te hibád volt.
Ezt mondtad.
Adele...
Nem tudlak...
Mit? Irányítani engem?
Pszichiáter vagy, David. Tudod, hogy ez beteges.
Már nem tudok vigyázni rád.
Egyszerűen...
nem megy.
Olyan sokat tudunk...
egymásról.
Nem számít, hogy ki vagy mi áll közénk,
olyan dolgokat tudunk egymásról, amelyek soha nem tudódhatnak ki.
Tudod jól, hogy sosem hagyhatsz el, David.
Tudom.
A feliratot fordította: Kajner Kata