PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
TRŽNICE
Haló?
Hej! Počkejte!
Chci si jen promluvit.
O Corinne.
O tom tajemství.
Pohřešuje se!
Prosím!
CIZINEC
- Kdo jsi? - Omlouvám se!
Kdo kurva jsi? Co sakra děláš v mým autě?
Thomas! Oliviin kamarád! Neubližujte mi!
Chtěla, abych se schoval.
Řekne vám to. Omlouvám se.
Dobře.
Neublížím ti.
Jsi syn Corinne Priceové?
- Vyděsils mě. - Promiňte.
To nic.
Pojď ven.
Vystup.
Jsem policista. Zbraň je služební.
- Jasně. - Vlastně ne.
Je soukromá.
Jsem polda.
Jasně.
Proč se schováváš?
Prosím?
Jsi její kamarád, tak proč se schovávat?
Nevím. Bála se, že jde její máma.
Je nemocná.
Bojí se. Snadno zpanikaří.
Co jí vlastně je?
- Co? - Co je to za nemoc?
Doktoři nevědí.
Vzal jsem ji k mnoha odborníkům a všichni jsou... bezradní.
- Jenže... - Jenže co?
- Tak co? - Možná se pletu, ale...
Nevím, moje máma něco tušila,
a Oliviina máma na ni vyjela.
Pak máma zmizela a nevím...
Zpomal. O čem to mluvíš? Jak něco tušila?
- Sám jsem to viděl. Ten jed. - Jed?
Její máma vyhodila lahvičky od jedu k sousedům.
Vím, že to zní šíleně.
Co tím naznačuješ?
Máma si myslela, že Oliviina máma...
Olivii ubližuje
úmyslně.
DOYLEOVI VÁS ZVOU
K UCTĚNÍ PAMÁTKY HEIDI DOYLEOVÉ
Zdravím.
Musím s ním mluvit, pokud je na to připravený.
Jo, jistě.
Panebože.
- Musím jít. - Mrzí mě to.
Lepší, že to vím.
- Počkat. - Ve vesnici je zastávka.
Sakra.
Pamatuju si útržky.
Mám to trochu v mlze.
Chápete?
Na cokoli si vzpomeneš, pomůže.
V jakémkoli pořadí.
Byli jsme na párty.
Na poli v Marsdale.
Tichá diskotéka.
Všichni byli v rauši.
Vypadalo to...
že to bude velká akce.
- Drogy? - Možná.
Prostě řekni pravdu.
Ať je jakákoli.
Vlastně bude nejlepší, když si promluvíme o samotě,
abychom mohli mluvit otevřeně.
Budeme venku, ano?
Děkuju.
Takže drogy?
Trochu, ale...
spíš alkohol.
Pamatuješ si, jak to, žes byl nahý?
Na párty jsi byl oblečený, ne?
Byla tam jedna holka.
Daisy Hoyová.
Tancovali jsme spolu. Líbila se mi.
Chodila s někým jiným, ale...
ne tak docela, takže...
zeptal jsem se, jestli se chce projít.
Šli jsme z kopce
a narazili jsme na krásné jezero.
Tak jsem jí řekl...
Pojď si zaplavat.
Voda bude ledová.
Brzy se zahřeješ.
Tak dobře.
Ty první.
Otestuj ji.
Dobře.
No tak.
Daisy?
Jo, moc vtipný.
Proč to udělala?
Asi...
jsem si o to říkal.
Víte...
balil jsem ji...
dost intenzivně.
Tlačil jsem na ni.
Asi mi tím chtěla říct, ať vycouvám.
Šel jsem lesem,
úplně nahý, a hledal jsem ji.
Daisy?
Počkej!
Dostals mě do maléru!
Kdo je Max Bonner?
Je to hlídač.
Dělá ve sportovním klubu...
Je to podivín.
„Dostals mě do maléru?“
Nahlásil jsem ho paní Priceové.
Natočil jsem ho při manipulaci s kamerami.
Dante, našli jsme spoustu tvých záběrů
s paní Priceovou,
a ona se teď pohřešuje.
Pohřešuje se?
Jo.
O tom nic nevím.
Mám ji rád.
Nic víc. Je to tak trochu láska.
Točím si spoustu věcí.
- Baví mě to. - Musíme ten záznam vidět.
Může být důležitý.
Jo.
Takže po setkání s Maxem Bonnerem
už jsi nikoho nepotkal?
Ne.
Nikoho.
JED NA KRYSY
Olivie?
Liv?
- Tati? - Liv.
Pojď sem.
- Tati? - Jak ti to mohla udělat?
Dobře.
Bude to dobré.
Už žádná nemoc, už žádná bolest.
- Jak to myslíš? - Vím, co ti je, zlatíčko.
A uzdravíme tě.
Sbal si tašku.
Pár dní zůstaneš u tety Carol.
- Co? Proč? - Protože...
nic z toho není pravda.
Tvoje nemoc...
je to lež.
- Tvoje matka... - Co to říkáš?
Musím vyřídit pár věcí, ano?
A pak zůstaneš se mnou.
Věř mi, musíš pryč z tohohle domu.
Hned.
Jsi v pořádku?
Měl zbraň?
Byl to polda, ale jo.
Jak velkou?
Asi...
Byla to zbraň. Záleží na tom?
Jo.
Musel jsi mít strach.
Musíme o Olivii říct ve škole.
Musí to vědět...
aby jí pomohli.
Jo.
Moc vtipný.
Seš kretén. Víš to?
- To není vtipný. - Je.
Není.
Já na sport nebyl. Co ty?
Jo, hodně.
Vážně?
Jo, vážně.
Ťuk ťuk.
Prý jste ho honil a křičel jste na něj.
Křičel?
„Dostals mě do maléru.“
Protože je to tak.
Neudělal jsem nic špatného. Nahlásil mě.
Corinne Priceové?
Ano, ona je...
Jak je to slovo? Stará se o peníze.
- Pokladní. - Ano.
On si všechno točí.
Pořád měl v ruce kameru a točil mě.
Řekl, že jsem manipuloval s kamerou u kanceláře.
A je to tak?
- Opravoval jsem ji. - Víte, že Corinne Priceová se pohřešuje?
Nevíte, kde by mohla být?
Proč bych měl?
Takže tu noc, kdy se Dante zranil,
jste ho viděl a byl nahý?
Ano, nahý kluk.
Prý jste měl sekeru.
Na dřevo.
- A není to sekera, ale štípací palice. - Co je to?
Něco jako...
malá sekera.
Takže to byla sekera, i když malá?
Často chodíte na dřevo tak pozdě v noci?
Bydlím na kraji lesa.
V noci se toho v lese děje spoustu.
Maxi, musím se vás zeptat: Napadl jste Danteho?
O několik hodin později ho našli pod kopcem u jezera.
Nenapadl jsem ho.
Vážně ne!
Sbíral jsem dřevo!
Vím, co si myslíte.
Nic si o vás nemyslíme.
Stejně jako ostatní.
Vím, co se o mně povídá.
Honil jsem ho.
Ale byl rychlý.
Pokračujte.
Utíkal pryč...
a já za ním křičel.
Počkej!
Nechal jste ho tam?
Nevěděl jsem, že je zraněný.
Je v pořádku? Bude všechno v pořádku?
Ryane?
Mám tě rád.
Jsem tady.
Dobře?
Zdravím.
- Omlouvám se za pozdní hodinu. - To nevadí.
Půjdete dál?
Policisté prošli kamerové záznamy z letiště
a zdá se, že Corinne nikam neodletěla.
- Aha. - Pokud neměla falešný pas.
To neudělá.
Kluci jsou tady, takže...
Prověřili jsme i finanční záznamy
a nezjistili jsme žádné nesrovnalosti.
Žádné peníze ze sportovního klubu na účtu nejsou.
Neudělala by to.
Ten klub miluje.
Zeptejte se všech.
Jste spolu už mnoho let, že?
Seznámili jsme se na univerzitě.
Dáte si?
Pokračujte.
Seděl jsem opilý v baru,
hledal jsem holku na jednu noc a pak uviděl ji.
Měla zvláštní smích.
A zvrhlý smysl pro humor.
Vypadala úžasně.
Skončilo to líbáním v opilosti, ale nic z toho nebylo.
Ale...
absurdní náhodou, což podle nás byl asi osud,
jsme se potkali znovu díky charitě,
která se starala o děti ve znevýhodněných oblastech.
Dva dobrodinci.
Přihlásili jsme se na misi v Johannesburgu.
Ale po příletu tam zuřila šílená bouře,
která spláchla silnici a...
nakonec jsme se rozhodli pro jeden pokoj.
To věřím.
Tu noc mi došlo...
že ona je ta pravá.
Jeli jsme tam na líbánky, jen na jeden den, a...
přivítali nás s takovou...
radostí a láskou.
Chtěli jsme se tam vrátit...
s klukama.
Promiňte.
To nic. Chápu vás, to mi věřte.
Zdá se, že ztrácím lidi, kteří jsou mi blízcí.
To jsem neměla říkat. Promiňte.
Promiňte.
Čau, kamaráde.
Slyšel jsem hlasy.
Čekal jsem mámu.
Ahoj, jsem detektiv...
vyšetřuju ten případ.
Uděláme všechno, abychom ji našli.
Bodanec do zadku.
Už zase.
Skvělé.
VŠECHNO NEJLEPŠÍ, CORINNE!!!
Jsme šampioni
Tohle je čtvrtý den dovolené Priceových.
- Prší. - Jak dělá tygr?
- Jo. - To je dobrý.
Probudíš ho. Je vzhůru.
Problémem vzdělávání dětí je,
že jim podáte prst a vezmou vám ruku.
To není pravda.
Chytání kuličky vína pusou.
Jo!
Díváš se jinam.
Podívej se na tohle.
Nech toho!
Ježíši!
Já vím.
Nemusel jste s ní zůstávat.
Není to, jak si myslíš.
Je za tím víc.
Ty seš tak pošahaná, Leilo!
Uvědomuješ si, jaké psychické a fyzické škody
- jsi způsobila našemu dítěti? - Uvědomuješ si to?
Je to kvůli mně?
Protože jsem tě opustil? Je to nějaká ujetá pomsta?
Je to tak?
Nemáš ponětí, co jsem udělal...
pro tuhle rodinu.
Ty pomatená, zlá mrcho!
Tady jsi.
Neozval se ti Katz?
Možná jsem na něj byla moc tvrdá.
Jsi v pořádku?
Dneska má Heidi pohřeb.
Bože.
To mě mrzí.
Bylo by mi líp, kdybych měla pachatele.
Jak se mám rodině podívat do očí?
Phillip má pravdu. Je to pro mě moc osobní.
Hej, tím se teď netrap.
Dneska jen...
buď kamarádkou.
Budu na tom zatím dělat.
Projdu důkazy z její vraždy, třeba mi něco uniklo.
Chceš obejmout?
Nejsme Amíci.
Jo.
Ahoj. Promiň, že jdu bez ohlášení.
Tohle je můj přítel.
Zdravím.
Peter Ince, soukromý detektiv.
Tělem i duší.
Co to má být?
- Váš otec... - Ptám se jeho.
Peter je skvělý. Je to korporátní detektiv.
Pomáhá mi při práci
a myslím, že by ti mohl pomoct s Corinne.
Platíš mu, co?
Mluvte se mnou jako s děckem.
Povězte mi, jak to celé začalo.
Hele, já vážně...
Jako s děckem. Věřte mi.
Už jsem mu řekl,
že policie našla Corinninu klíčenku na místě vraždy,
což nedává smysl.
A že ji obvinili z krádeže, což taky nedává smysl.
Peter potřebuje vědět, jestli jste se bavili o něčem důležitém,
než zmizela.
Přesně tak.
Zeptal jsem se, jestli předstírala těhotenství.
- Těhotenství. - Co?
- Jo. - Jak by to udělala?
Použila e-shop s falešnými snímky,
těhotenskými bříšky a podobně.
Proč by to dělala?
Protože chtěla...
Nevím...
přinutit mě, abych...
zůstal nebo tak.
Myslela si, že mám poměr. Měl jsem.
Skoro. Začalo to být...
Co na to říct? Jsem idiot. To mám po otci.
A kdy to bylo?
Před dvěma lety.
Takže k tomu podvodu došlo před pár lety.
- Ozval jste se až teď? - Jo.
Nepopřela to. Pohádali jsme se.
Řekla, že je za tím víc.
Řekla, že nevím všechno.
Dobře.
Dobře, vraťme se o krok zpátky.
Tvrdíte, že k tomu podvodu došlo před pár lety?
- Proč jste to řešili až teď? - Protože...
Nikdy bych to nezjistil.
Kéž bych to nezjistil.
Ve sportovním klubu za mnou přišla jedna žena,
cizí žena, a vyklopila to na mě.
Jak vypadala?
Atraktivní míšenka, něco přes dvacet.
Sakra.
Co je?
Přišla i za mnou.
Jak to myslíš? Co ti řekla?
- Neuvěřitelné. - Co řekla?
Že mám další dítě.
Jen si ke mně přisedla.
Řekla: „Máte pletky, máte dítě,“
a pak byla fuč.
Počkej.
Podívej.
Sakra.
To je ona.
Ano.
Kdo to sakra je?
Nežádala peníze?
- Ne. - Ne.
Ne.
Je to snad nějaká bouda?
- Musíme zjistit, co je zač. - Včera jsem ji viděl.
- Kde? - V nemocnici.
Byl jsem za Killanem.
Říkal jsem ti, že Killane chtěl, abys ten případ vzal.
Dělá různé placené vyšetřovací práce.
Co když byl s tou ženou nějak spolčený?
Co když byl součástí jejího plánu?
- Jak? - Nevím!
Měl doma různá...
sledovací zařízení, jako domácí detektivní agenturu.
- Musíme do nemocnice. - Zkusil jsem to.
Pustí k němu jen příbuzné.
Killaneovy věci...
jsou ve skladu.
Kde?
Má je moje firma.
Mám k nim přístup.
Tohle měla Heidi...
na zdi své kanceláře v pekárně.
A...
když jsem to uviděla znovu, došlo mi,
že to dokonale zachycuje...
její duši.
Jmenuje se to Inventář od Dorothy Parkerové.
„Čtyři věci bych měla poznat:
nečinnost, zármutek,
přítele a nepřítele.
Bez čtyř věcí by mi bylo líp:
lásky,
zvědavosti, pih
a pochybností.
Tří věcí nikdy nedosáhnu:
závisti, spokojenosti
a dostatku šampaňského.
Tři věci budu mít až do své smrti:
smích, naději
a monokl.“
Děkuju.
- Mám se předklonit? - Patricku...
Udělám to, ať mě můžeš snadno ojebat.
- Hele... - Nech toho.
Takhle se mnou nemluv.
Dostaneš deset procent z kšeftu.
Ty ženy všechno zničí.
Potřebuješ ty peníze pro svou dceru.
- Moje dcera je náhodou... - Už je pozdě.
Někoho jsi zabil.
- Musíme je zastavit. Jinak to nejde. - Kdo to je?
Ahoj.
Johanno.
Chtěla jsem si promluvit.
Samozřejmě. Jen mi dej...
- Musíš jít. Běž. - Co?
- Je tu moje kolegyně. - Neskončili jsme.
Poslyš, pochopil jsem.
- Jsme domluveni? - Ano.
- Uklidíš ten nepořádek. - Ano. Teď běž.
Kolem domu vede cesta.
Ať tě nevidí.
Pojď dál.
Omlouvám se.
Nechal jsem téct kohoutek.
Musel jsem...
Dáš si něco?
Ne, díky.
Šálek čaje?
Jo, dobře.
Mléko a cukr?
Mléko, bez cukru, díky.
- To včera... Vím, že tě vytočilo... - To ano.
Tvůj čin sabotoval celou operaci.
Jo, já vím.
Nechápu, proč jsi to udělal.
Jo, říkalas to.
Jestli jsi mi přišla vynadat...
Ne.
- Mám o tebe starost. - Jo, a proč?
Díval ses teď někdy do zrcadla?
Spíš dobře?
Jsem v pohodě.
Ne, nejsi v pohodě.
Piješ?
Ne.
Říkám ti to jako přítel.
Fajn, jako kolegyně. Jak dlouho se známe?
Patricku, nejsi v pořádku.
Děláš chyby, zanedbáváš práci,
a má to důsledky.
Jinde by ti to prošlo, ale naše práce je důležitá.
Říká ta, co oplakává kamarádku.
Hej.
Promiň. To jsem neměl říkat.
Podívej, zkazil jsi operaci.
A nesepsal jsi hlášení o pohřešované Corinne Priceové.
Spojil jsem ji s místem vraždy.
To já našel důkazy, které ji spojují s vraždou Heidi Doyleové.
Což je zvláštní,
protože kavárnu už prohledal ohledávací tým.
Neschopní paka.
Cože? To tedy nejsou.
Ten Emmett, nebo jak se jmenuje,
by nenašel ani svý péro. Idiot.
Proč nechceš přijmout, že se na tom podílela Priceová?
Instinkt.
Učitelka, matka dvou synů
a nemá žádnou spojitost s obětí.
Tak kdo ji zabil?
Máš pravdu. Nejsem na tom dobře.
Něco jsem zjistil.
O mé dceři, a vážně mě to...
Vážně mě to zdrtilo.
To mě mrzí.
Vím, že je nemocná.
Nemocná.
Přesně tak. Nemocné dítě.
To si myslíš, ne?
Katz, jehož dítě je každou chvíli v nemocnici.
Teď ti něco řeknu:
Je v pořádku, není nemocná.
To její matka to nemá v hlavě v pořádku.
Dávala Olivii jed.
Jak to může dělat vlastnímu dítěti?
Je to nemoc, vyhledal jsem si to.
Münchhausenův syndrom v zastoupení.
Musí do léčebny.
Přiměla Olivii myslet si, že s ní něco není v pořádku,
zatímco do ní ládovala jed na krysy.
Celou tu dobu jsem ve stresu
a zoufale se snažím najít pro ni správnou léčbu.
Přivydělávám si bokem, dělám přesčasy,
abych jí zaplatil odborníky, a přitom je v pořádku.
Je v pořádku.
To mě mrzí. Pojď sem.
No tak.
Vyřeším to. Bude bydlet se mnou.
Jo, dobře.
Sakra! Promiň!
Zvedni to, to nic.
To je mladej...
- Haló? - Jo, tomu nebudeš věřit.
Mám něco k Heidině smrti.
Dej to nahlas.
- Bude tě to zajímat. - O co jde?
Přehrávám záznamy z kamer z okolí v noc její vraždy.
- Jsou z okruhu necelých dvou kiláků. - Jo.
Mám záznam z vlakového nádraží.
Víš, kdo 20 minut před její smrtí,
vystoupil z vlaku a šel ke kavárně?
Kdo?
Katz.
Slyšíš mě? Katz.
Jo, slyšela jsem.
Záznam z kavárny někdo smazal.
- A to on... - Jsem teď s ním...
Jsem u něj doma!
Jo?
Patricku?
- Promluvíme si o tom. - A o čem?
Otevři, Johanno.
- Řekni mi, co se stalo. - Otevři dveře.
Můžeme si o tom promluvit.
Zabil jsi Heidi?
Vymklo se mi to z rukou.
Nechtěl jsem ji zabít, vážně.
Nechtěla mi říct, co jsem chtěl.
Proč jsi tam šel? Odkud jsi ji znal?
Snažil jsem se pomoct Olivii.
Chtěl jsem být dobrý táta.
Nic víc.
Otevři ty dveře!
Otevři ty zatracený dveře!
Otevři sakra ty dveře!
Sakra.
Do hajzlu!
Pomoc!
Sakra!
Pomoc!
Je v pořádku!
Drž hubu!
Patricku!
Ty to nechceš udělat.
Takový nejsi.
Řekněme, že jsme v pěkný šlamastyce.
Proboha.
Co je?
Adame, co je?
Rosie?
Tati.
Překlad titulků: Petra Kabeláčová