EN ORIGINAL ANIMESERIE FRA NETFLIX
REDNINGSPLANER - IV
Det holder. Ikke skad ham.
Jeg blir med dere.
Hva for noe?
Nei, det er ingen god idé.
Men først må dere gi slipp på Alsan.
Du kan ikke gjøre dette!
Victoria!
Vent, Shail!
Nei!
Hvorfor er du så glad? De har rømt.
Ja, det stemmer, men de har avslørt mange ting til meg.
De har tatt staven.
Vi får den tilbake igjen. Vi har tross alt...
...noe de vil ha, og som de vil gjøre hva som helst for å få tilbake.
Hva har du gjort?
Det var bare Kirtash og magikeren. Vi kunne ha gjort noe.
Som hva da, Jack?
Vi kunne ha kjempet fremfor å la Alsan være igjen hos Kirtash.
Han ville fanget oss alle.
Det var ikke et enkelt valg, men det måtte gjøres der og da. Det vet du.
Yanen svek oss. Jeg burde ha sett det komme.
Hva skal vi gjøre nå?
Vi må redde Alsan.
Men det er akkurat det Kirtash forventer at vi skal gjøre,
og det er derfor vi ikke kan gi ham overtaket.
Hva?
Alsan vil heller dø enn å se Motstandsbevegelsen gå under.
Motstandsbevegelsen? Men hvis det bare er tre av oss,
hvorfor sendte de ikke flere til å kjempe mot Kirtash?
Jeg har en følelse av at oppdraget er dømt til å mislykkes.
Fortell ham alt, Shail. Han fortjener å vite det.
Ja.
Vite hva da?
Kom. Sett deg.
Husker du hvordan alle dragene og enhjørningene ble utryddet
den natten ormene invaderte Idhun?
Ja.
Sjelen viste meg det i et syn.
De døde på grunn av konjunksjonen nekromantikeren Ashran lagde.
Og du har aldri lurt på hvorfor?
Var det en grunn til det?
Ja. Spådommen.
Oraklene forutså at ormene skulle vende tilbake,
og bringe med seg en ny mørk tidsalder til Idhun.
De spådde også at én drage og én enhjørning
ville være nok til å stoppe Ashran.
Og derfor drepte han alle sammen.
Ikke alle sammen. Og der kommer vi inn i bildet.
Den kvelden var jeg i Alis Lithban-skogen og revitaliserte min magi...
...da det hele begynte.
Å nei!
Den dødelige konjunksjonen drepte alle enhjørningene i skogen.
Jeg hadde aldri sett noe sånt før.
Kom, magiker! Vi trenger deg!
Det var en veldig ung hunn.
Kanskje nyfødt.
Du må gjøre alt du kan for å redde henne. Bare hun gjenstår av enhjørningene.
Hvis hun dør, vil det ikke være noe mer magi i verden.
Ta henne med langt vekk, fort, før det er for sent.
Jeg valgte å kalle henne Lunnaris, som betyr "Magibæreren".
I Kazlunn-tårnet oppdaget jeg at dragene også ble utslettet.
Men heldigvis hadde Alsan reddet den siste av dem.
Det var en babydrage han ga navnet Yandrak.
Da jeg fant Lunnaris, hadde jeg utilsiktet blitt en helt.
Magikerne valgte å sende dem til et trygt sted
der lyset fra konjunksjonen ikke kunne nå dem.
Men et slikt sted fantes ikke i Idhun.
Så de åpnet en interdimensjonal port...
...og sendte dem til jorden.
Senere, da stjernene returnerte til sine vanlige posisjoner,
meldte jeg og Alsan oss frivillig til å bringe dem tilbake til Idhun.
Men den interdimensjonale porten lukket seg bak oss,
-og vi klarte ikke å åpne den igjen. -Hvorfor ikke?
Fordi Ashran allerede hadde tatt kontroll over porten,
og vi har vært fanget her siden.
Vi har lett etter dragen og enhjørningen i tre år.
Men jorden er en veldig stor verden.
Vi vet at de er i live, for Kirtash leter fortsatt etter dem
for å drepe dem.
Kirtash?
Men... jeg trodde han hadde dratt til jorden for å drepe magikerne som er der.
Ja, de står også på listen hans.
Kirtash sporer dem opp for å finne ut hvor dragen og enhjørningen kan være.
Han dreper dem når han ikke lenger trenger dem,
for Ashran anser dem som rebeller og har beordret at de skal henrettes.
Du visste alt dette allerede. Ikke sant, Victoria?
Ja. Og...
...siden jeg er en halvmagiker, må jeg ha sett en enhjørning en gang i livet...
...selv om jeg ble født på jorden.
Så jeg har sett Lunnaris, men jeg husker det ikke.
Siden staven ble laget av enhjørningene,
trodde vi den kunne lede oss til Lunnaris, og Kirtash tror utvilsomt det samme.
Derfor er det viktig at vi holder den langt unna ham.
Vi bør hvile litt.
Etterpå, når vi er klarere i hodet, skal vi lage en plan for å redde Alsan.
Vi kommer ikke til å forlate ham, Jack. Jeg lover.
Hva er dette?
Jeg ser dere har blitt venner.
Hva vil du med meg?
Vi skal gjøre et eksperiment.
Det gjør ingenting om det er mislykket, for du vil dø uansett.
Men hvis det er vellykket,
vil de andre overløperne få noen dårlige nyheter:
At lederen av deres patetiske motstandsbevegelse
har sluttet seg til oss.
Drøm videre.
Så du vil bruke min mest verdifulle fange som forsøkskanin.
Det er bare et nekromanti-eksperiment. Det er ikke viktig.
Jeg har alt sett hva som skjedde med de andre, og jeg vet hva du er ute etter.
Men det virker for meg som om du ikke forstår konsekvensene.
Denne gangen vil det garantert fungere, Kirtash.
-Nå vet jeg hvordan jeg skal... -Nei.
Det virker aldri.
Gjør som du vil.
Men hvis han dør eller flykter mens du er her...
...må du bøte med livet.
Jeg kan forsikre deg om at jeg ikke ville likt å være i dine sko.
Dette er en gammel middelalderfestning i Tyskland.
Den beskyttes av veldig mektig kamuflasjemagi,
så ingen kommer seg i nærheten av den.
Alsan holdes fanget i festningen, men den er veldig godt overvåket.
-Det blir vanskelig å komme seg inn. -Overvåket? Av hvem da?
Av szishene. De er en del av Ashrans hær.
Flere dusin av dem bevokter festningen.
Jeg hater ormer.
Hvordan skal vi komme oss inn?
Jeg kan forkle meg som en av dem ved hjelp av kamuflasjemagi.
Dere må distrahere dem, så jeg kan snike meg inn uten å bli oppdaget.
Du og Victoria kan lage en bedre distraksjon med magien deres.
Jeg redder Alsan i mellomtiden.
Nei, det er altfor farlig.
-Du kan ikke gå inn uten våpen... -Jeg vil ha våpen.
Det er på tide at jeg prøver ut et av de legendariske sverdene.
Alsan ville ha ønsket å gi deg sverdet selv.
Han sa han hadde valgt ut et til deg.
Ikke det, Jack.
Hører du meg? Tar du på det, brenner du deg.
Jack, stopp!
Jeg liker dette sverdet.
Det er... umulig.
Jeg vil aldri se ut som en idiot foran Kirtash igjen.
Men først må jeg trene litt med det.
Shail, hvordan pleide Alsan å trene før jeg kom hit?
Vel, han... Du skjønner...
Ok, følg meg.
-Vær mer varsom. -Unnskyld.
-Jeg syns fortsatt ikke at dette er lurt. -Hvilket annet alternativ har vi?
Det var denne jeg ville vise deg.
Det er bare en rustning.
Feil.
Oi. Hvordan fikk du den til å bevege seg?
Det er en automat. En mekanisk innretning.
Jeg gir den bare energien den trenger for å virke,
og så kjemper den som en Nurgon-ridder.
Flott! Vel, la oss prøve den ut.
En garde!
Jack, vær forsiktig!
Beklager.
Det var ikke meningen.
Skal du lære å bruke det, må du først kontrollere kraften din.
Hvordan?
Sverdet reagerer alltid på din vilje.
Hvis du lar følelsene dine ta overhånd, slipper du ut all dets kraft.
Men det er vel ikke negativt?
Hvis du slipper ut så mye kraft,
kan du miste kontrollen over det og slippe opp for energi for fort.
Forstått.
Vent. Hva driver du med?
Jeg vil lære å kontrollere sverdet.
Alsan trenger meg. Jeg skal ikke svikte ham igjen.
Det holder. Hva håper du å oppnå med dette?
Ser du dette vesenet?
Det har en ånd som holder det i live og gjør det til hva det er.
Ved hjelp av nekromantikunst
kan jeg overføre den ånden til en annen kropp.
Som din, for eksempel.
Etter det vil sjelen din være underlagt dyrets ånd.
Du vil få dyrets styrke, villskap, sanser og ville instinkt.
Og du vil selvsagt være under vår kontroll.
Aldri! Jeg vil ikke tillate det.
Og hvordan skal du stoppe meg?
Vent, Vic!
Jeg er lei for det.
Det var ikke meningen.
Staven genererte ikke like mye kraft tidligere.
Fordi du var i ørkenen. Her kan staven kanalisere mer energi.
Det er ikke det samme. Hva prøvde du å gjøre?
Lære å bruke den. Den er et kraftig våpen, og vi trenger den til å redde Alsan.
Nei, ikke gjør det. Det er for farlig.
Det er bedre om du blir her og prøver å finne Lunnaris.
Jeg forstår. Kirtash vil prøve å få tak i staven igjen.
Victoria, Kirtash vil ikke bare ha staven.
Han vil ha deg også.
Husker du hva jeg fortalte deg da jeg først brakte deg til Limbhad?
Ja, du sa du skulle beskytte meg.
Ja, og det er akkurat det jeg skal gjøre.
Men jeg blir ikke hjemme denne gangen.
Nå har jeg muligheten til å kjempe for personene jeg bryr meg om.
Jeg vil kjempe for dere alle. For Alsan, for Jack og for deg også.
Greit. Da må du fortsette å trene.
Jeg skal se om Jack har begynt å mestre sitt nye sverd.
Vent.
Jeg har prøvd å bruke staven til å lokalisere Lunnaris,
men jeg finner henne ikke.
Det er som om hun ikke var her.
Beklager.
Hvordan får jeg det til?
Hør her, Vic. Bare gjør alt du kan.
Jeg er veldig stolt av deg.
Vi skal finne Yandrak og Lunnaris. Bare vent og se.
Og vi skal redde Alsan. Det kan du være sikker på.
Vet du hva? Jeg fyller 13 år i dag.
Jøss. Jøye meg, så stor du har blitt.
-Vi skal feire så fort vi kan, ok? -Slutt å behandle meg som en liten jente.
Jeg vet det ikke er noen stor sak, men jeg ville fortelle det til noen.
Vet du hva dette er?
De kalles "enhjørningstårer".
Det sies at de hjelper en å utvikle magi og intuisjon.
Det er kjempefint.
Jeg fikk det av en av storebrødrene mine da jeg ble med i Magiordenen.
Og nå vil jeg at du skal ha det.
Hva for noe?
Men... Shail, jeg kan ikke ta det imot.
Vær så snill.
Det er min gave til deg.
Gratulerer med dagen, Vic.
Du vil utrette store ting, og jeg håper jeg vil være der for å...
...se det.
Tusen takk skal du ha.
Det er den fineste bursdagsgaven jeg noensinne har fått.
Jeg skal ikke skuffe deg.
Dere trenger å vite noe om de legendariske våpnene.
De ble laget for å bli brukt av ekte helter.
Bare de som er ment for noe stort, er verdige til å holde dem.
Det sier legendene.
I viktige tider
dukker alltid noen opp som er ment for å være en helt.
Kanskje personen hverken forventer det eller vil ha ansvaret.
Det skjedde med Ayshel.
Og det er på en måte det som skjedde med meg og Alsan også.
Kanskje vi alt har fullført oppdraget vårt
ved å bringe dragen og enhjørningen til Kazlunn-tårnet.
Hvis vi skulle falle i denne kampen,
blir dere to Motstandsbevegelsens fremtid.
Jeg er klar. Jeg stoler på at du og Alsan står ved vår side når det er over.
Tiden er inne.
Sjel, bring oss til Kirtashs slott. Alsan venter på oss.
Dette skal ikke skje.
Jeg vet ikke hva jeg gjør galt.
Det holder.
Du har moret deg nok.
Jeg var på nippet til å klare det.
Ikke engang i dine villeste drømmer, Elrion.
Ikke prøv å imitere Ashran.
Du er langt fra like talentfull, og det vet du.
Du bør også vite at denne nekromantiske besvergelsen
ikke kan kastes av hvem som helst.
Det kunne vært verre. Det kan jeg love deg.
Mye verre.
Sperr ham inne sammen med resten og hold øye med ham.
Snart ankommer Motstandsbevegelsen.
Dra fort før noen kan...
Ti stille.
Hører dere det?
Hvem er du?
Hei, og velkommen til klanen vår.
De angriper!
Jack, bak deg!
Godt jobbet!
Pass deg!
Det var bare vaktpatruljen. Flere vil komme snart.
La oss dra. Vi må redde Alsan.
Du vil slutte å lide når du kommer til enighet med den invaderende ånden.
Da vil du bli en hybridskapning som meg.
Tenk på en szish og hold på den tanken.
Du bør ikke se deg i speilet, Jack.
Det er vanskelig å tro at det er deg.
-Vær forsiktig, ok? -Jeg skal returnere i live, og med Alsan.
Er du klar?
Du har staven, så vi vet at Kirtash vil komme for å ta deg.
Vi må holde ham unna til Jack får Alsan ut av slottet.
Ikke slipp noen inn.
Absolutt ingen.
Sir...
En rar szish passerte nå nettopp.
Kroppen hans avga varme.
Hvorfor kommer ikke Kirtash for å ta staven?
Tror du han har oppdaget Jack?
Håper ikke det.
Et magisk skjold!
Elrion?
Det er mulig, men jeg har knapt noen krefter igjen.
Slapp av. Overlat det til meg.
Stavens energi tar aldri slutt.
Alsan.
Alsan?
Alsan.
Hvor holder de ham?
Vi møtes igjen.
Nå er det ute med deg.
Tekst: Rune Kinn Anjum