V 90. LETIH JE IRA NAROČILA BOMBNO KAMPANJO V ANGLIJI.
VARNOSTNA SLUŽBA MI5 SE JE ODZVALA Z REKRUTIRANJEM SAMOSTOJNIH VOHUNOV,
DA PRIJAVIJO SUM TERORIZMA.
TA FILM JE POSNET PO RESNIČNI ZGODBI
Policijska preiskava se nadaljuje
na kmetijski univerzi Trent Hamilton v Shropshiru,
potem ko je bil eden od študentov aretiran zaradi povezav z IRA.
Oblasti se bojijo, da je Kevin Barry, 22–letnik iz okrožja Tyrone,
morda pripadal večji celici IRA, ki deluje na tem območju.
Nadaljujte.
KMETIJSKA UNIVERZA TRENT HAMILTON
ODPADNIŠKI AGENT
Obstaja trik, ki ga uporabljajo vohuni.
Rekel mi je, da se tega naučijo prvi dan treninga.
Če želite ustvariti takojšnjo povezavo z osebo,
jo poglejte naravnost v oči,
ravno toliko, da registrirate barvo oči.
Živjo. –Zdravo.
Prišel sem po službo.
Jasno. Kar naprej. –Hvala.
Rekel je, da vedno deluje.
Naučil se je skrivati vsem na očeh.
Kako brati ljudi.
Hvala.
Najlepša hvala!
Si prepričan, da ti ne morem ponuditi pijače?
Ne pijem.
Naučil se je zaposliti prave ljudi.
Poslušaj, Ian.
Dolgo že razmišljam, da bi ti povedal eno stvar.
Res? –Ja. Tebi in tvojim prijateljem.
Ampak ne tukaj.
Kako jih prepričati.
Si vohun?
Sem agent britanskih varnostnih služb.
Celica IRA je bila nameščena tukaj, v Trent Hamiltonu, pred več kot enim letom.
Pretvarjajo se, da so študenti.
Kradejo gnojilo za ustvarjanje bomb.
Kot veste,
so enega od njih nedavno ujeli na Irskem,
medtem ko je poskušal razstreliti policijsko postajo.
Drugi so še vedno tukaj in delujejo.
Pizda!
Ne morem verjeti, da se to dogaja.
Oprosti.
Kaj lahko storimo glede tega?
Veliko.
Približajte se jim na način, kot se jaz ne morem.
Poiščite stvari, ki bi lahko pomagale pri naši preiskavi.
Ne.
Oprosti, ne.
Sophie.
Usedi se.
Sedi.
Če mi pomagaš opravljati moje delo,
boš rešila življenja.
To ti zagotavljam.
Moški.
Ženske.
Otroci.
Ravno prav …
Živjo. –Zdravo.
Zdravo. –Kako sta?
Super. In vidve? –Tudi.
Rekel je, da je vohunjenje kot pripovedovanje zgodb.
Na zdravje!
In vsakdo ima zgodbo, ki jo želi povedati.
Nikoli slišal.
Danes je ta noč.
Nocoj bomo uresničili tisto, kar sem vas naučil
v zadnjih treh mesecih.
In ne pozabite, to ni test.
Ni prostora za neuspeh.
Prav?
Sophie, Mae.
Kakšna je vajina vloga?
Izprazniti hišo. Odpeljati vse ven.
Toda obstaja trenutek, ko morate ukrepati.
Poslušajte!
In to je trenutek visokega tveganja.
Mislim, da bi morali vsi oditi čez cesto do Laboda,
kjer vam bom častila rundo.
Ja!
To je ponudba, ki je ne moremo zavrniti.
Gremo!
V tem svetu je laž nujna.
Niall, grem v tvojo kopalnico.
Pojdi v pub. –Stari, v stiski sem.
Takoj pridem. –Prav. Zgoraj je.
Kul. Si pripravljen? –Smo pripravljeni?
Pridi! –Pojdimo.
Tam sem pustil svoj plašč. –Paranoičen si.
To mi ni všeč, ni faktorja presenečenja.
Lahko te presenetim. –Saj me presenečaš.
Ne bom naredil ničesar od tega. –Ja!
Mi boš kupila kozarec vode?
Toda večja kot je prevara, večje je tveganje.
Sranje. Pozabil sem denarnico.
Ni problema. Jaz plačam. –Takoj bom.
Lahko jo vzameš pozneje. –V redu je, res.
Daj, no.
Se vidimo.
Saj se nisi usral, kajne?
Tam ni bilo ničesar.
Hvala.
Na zdravje vsem. –Na zdravje.
Njegov svet je bil vznemirljiv in skrivnosten.
Toda to je imelo svojo ceno.
Sophie.
Sophie, vstani. Vstani!
Kaj? –Našli so nas.
Moramo iti. Moraš vstati.
Kaj? –Vedo za nas.
Zate. Prav? Vedo.
Sophie! –Ne!
Sophie, nimaš izbire.
Lahko pridejo vsak trenutek. Vstani. Pridi.
Ceno zanj
in za druge.
Kaj se bo zgodilo zdaj? –Ne vem.
Ne veš? –Ne vem.
Nikoli me še niso odkrili.
Ampak obljubim, da vas bom zaščitil.
Varoval vas bom.
Vsi, ki so vstopili v ta svet, so za seboj pustili življenja, ki so jih imeli.
Osebe, kakršne so nekoč bili.
To je bila cena, ki so jo morali plačati.
DEVET LET POZNEJE
Torej ga imaš?
In kaj piše?
Popolno.
Ja. Na običajnem mestu.
Ona je lep avto.
Lepa. Ne bo vas razočarala. Je preprosta, elegantna.
Prav ste se odločili.
Verjemite. To je popolnoma nov svet.
Hvala.
Torej, Andrew, kje je? –Saj veš, kakšni so vlaki.
Daj, no. –Potuje z vlakom?
Alice, dobrodošla.
Lepo od tebe, da si se nam pridružila.
Prišlo je do razvoja dogodkov.
Niz e–poštnih sporočil med največjimi menedžerji banke,
kar dokazuje, da so se ustno strinjali z vami,
da se odrečete varstvu blaga.
Dogovor, ki ga niso le objavili,
toda zdi se, da so zdaj poskušali vse, da bi to prikrili,
kar je z njihove strani potencialno nezakonito.
To bo zagotovo uničilo njihov primer.
Kako naj …
Mislim, da je bolje, da gremo praznovati.
Moram reči, Alice, da sem navdušen.
Hvala.
Nisi tako slaba odvetnica.
Hecam se. Hecam se.
Sam! Še pijače.
Še ena steklenica Bollingerja. –Si v redu?
Živjo.
Zjutraj sem te videl hoditi mimo.
Pravzaprav vidim, da greš večino juter mimo.
Jebi se.
Mojbog.
Zdravo.
Živjo. –Poslušaj …
Hotela sem se opravičiti za sinoči.
Bila sem nevljudna. –Ne, bila je moja krivda.
Moraš biti že sita moških, ki se zafrkavajo s tabo.
Se opravičujem. Ne bo se ponovilo.
Prav.
No …
Dobro.
Na lestvici od ena do deset, kako zmačkana si?
Štirinajst.
In se boš na vroč poletni dan, kot je današnji, peljala s podzemno železnico?
Zapeljal te bom. –Kaj?
Šefu bom rekel, da si prosila za testno vožnjo.
Ne, mislim, da ne …
Spustil bom streho.
Če želiš bruhati, samo obrni glavo ven.
Po možnosti na kolesarja.
Vzel bom BMW–ja.
Hvala.
Moja vizitka.
V primeru, da želiš kupiti avto.
Ali iti na večerjo.
Robert Hansen.
Poslušaj …
Ne želim izpasti kot navadna rit, vendar moram biti poštena do tebe.
Po navadi ne …
Po navadi ne hodiš na zmenke s tipi, ki prodajajo avtomobile.
Si že imela slabe izkušnje s prodajalci avtomobilov?
V redu.
Dam ti najvišjo oceno za vztrajnost.
Jutri zvečer mi ustreza.
Te potem poberem ob osmih? –Ne veš, kje živim.
Dvoje vrat naprej od salona.
Imaš modrega mercedesa. Ni slab avto.
Se vidiva jutri, Alice.
Kreten.
V resnici gre za vprašanje razmerja med posojilom in vrednostjo.
In ali lahko v zadevo vključimo večje premoženje.
Po mojem mnenju lahko, ker je holding določen v pogodbi.
Če se kdo ne strinja, so me vsa ušesa.
Alice?
Se strinjaš? –Ja.
Zelo dobro. Veste, kaj storiti.
Kar misli si. Prekleti idiot.
Ja? –Oprosti za sinoči.
Prav, ampak ne boš dobil druge priložnosti, žal mi je.
Ne kontaktiraj me več. –Moj oče je moral v bolnišnico.
Tvoj oče? –Zato nisem mogel poklicati.
Vso noč sem bil ob njem. Ne dovolijo mobilnih telefonov.
Neizmerno se opravičujem.
Je v redu?
Ja, mislim, da je.
Bila je težka noč, če sem iskren.
V redu.
Poslušaj, jaz … Zunaj sem.
Zunaj si?
Ja.
Lahko vstopim?
Ne, ne moreš vstopiti. Sploh te ne poznam.
Seveda. No …
Lahko pustim to pred tvojimi vrati?
To je darilo, ki sem ti ga kupil v opravičilo za sinoči.
Mojbog. Prav.
Zelo okusno je. Hvala.
Dovolj je bilo samo za enega.
Bilo je odlično.
Res odlično.
Si prepričan, da ne želiš … –Ne, ne pijem.
Si nehal ali … –Nikoli nisem niti začel.
Ti je všeč?
Je …
Enkraten je, kajne?
Všeč so mi njegove oči.
Od kod si, izvorno?
Iz severne Anglije, potem pa …
Catterick, Aldershot, na koncu pa Belfast.
Od vsepovsod in pravzaprav od nikoder.
Moj oče je bil v vojski, zato smo se selili vsaki dve ali tri leta.
Moralo je biti zapleteno.
Mislim, da smo se kar navadili.
Tebe pa ni mikalo vojaško življenje?
Ne, mojbog.
Ne, navsezadnje,
če nosiš uniformo, moraš biti pripravljen
potegniti sprožilec in nekomu končati življenje.
Mislim, da tega ne bi mogel storiti. –Res?
Ja.
Namesto tega prodajaš avtomobile?
Prodajam luksuzne avtomobile.
Saj. To je razlika, kajne? –Velika razlika.
Kdor želi luksuzni avto, išče predstavo o sebi.
Išče sanje.
Če dobro pomisliš, je pravzaprav zelo ganljivo.
Spoznala sem veliko gostilničarskih filozofov,
ti pa si prvi salonarski filozof.
Kaj pa ti? Ti je všeč to, kar počneš?
"Všeč."
To je precej močna beseda.
Zakaj torej to počneš?
No …
Mislim …
To je moje delo, veš?
Hvala za večerjo. Bilo je zelo prijetno.
Ja, no …
In še enkrat oprosti za sinoči.
Ne, res je v redu.
Upam, da si tvoj oče hitro opomore.
Hvala.
Prav …
Pazi nase, Alice.
Kaj, hudiča, je bilo to?
Kartoteka o zadnjem sodnem sporu Jeremyja Ascotta.
Halo?
Kaj počneš zdaj? –Kaj, "zdaj", zdaj?
Delam.
Nekaj bi ti rad pokazal.
Kaj? –To je presenečenje.
Kam greva? –Bodi potrpežljiva.
Je tukaj? –Toliko vprašanj. Zaupaj mi.
FARADAYEV UČINEK
Dve, prosim. –Prav. Deset funtov.
VSTOPNICE ZA SVETILNIK
Hvala. –Kaj je to?
Hvala. –Pridi.
Pridi.
Hvala. –V veselje mi je.
Kaj je to? –Pravijo jim "Longplayer".
So tibetanske glasbene sklede.
Igrajo skladbo, ki traja tisoč let,
ne da bi se kdaj ponovila.
Upravlja jih računalnik,
in nikoli se ne ustavijo.
Načrt je,
da še naprej igrajo brez prestanka.
Morda, upamo, tisoč let.
Ti si
tako nepredvidljiv.
Ti ni všeč?
Seveda mi je.
Česa takega še nisem videla.
Poslušaj to.
Pridi z mano.
Prav.
Resno, pridi. –Že grem.
Obožujem svetilnike.
Ja.
Ta svetilnik je bil tukaj veliko pred tistimi nebotičniki,
in bo verjetno tukaj še dolgo zatem, ko izginejo.
Misliš?
Ja, upam.
Sophie?
Dobro.
Se opravičujem. Moram iti.
To je moj oče.
Te pokličem jutri, prav?
Prav. –Super.
Samo rutinska preiskava?
Kreditna zgodovina, hipoteke in zakonci?
Hvala. –Se slišiva.
Živjo, Sophie. –Rob.
Dobava.
Kako gre?
No …
Imam evidenco strank za zadnja dva tedna.
Ne najdem nobenega vzorca.
Nič mi ne pade v oči.
Prosil bom analitike, da jih pregledajo.
Dobro opravljeno.
Prinesel sem ti pravo hrano.
Špageti
in
bolonjska.
Hvala.
Ni kreditne zgodovine?
Ničesar. In brez poročnega lista.
Ko gre za javne evidence, je Robert Hansen duh.
In kaj ti to pove?
Nič dobrega.
Dobro. Hvala.
Mislim, da je to za naju.
Super.
Kako je potekalo delo? Zjutraj te nisem videla tam.
Hvala.
Delo … Mislim, da sem bil na testni vožnji.
Si prodal veliko avtomobilov? –Dva.
Ni bil slab dan.
In ti?
Običajno.
Kako je tvoj oče?
Bolje je, hvala.
Prišel je domov, kar je super. To je olajšanje.
Ja.
Je vse v redu?
Vse je super.
Daj mi krompirček.
Enega. Nič več.
Dvomiš o meni. –Kaj?
Imaš zadržke.
Vprašanja.
Dala sem te preiskati.
Kaj si naredila? –Veš, da sem pravdna odvetnica.
Imamo ljudi, ki namesto nas preiskujejo stranke.
Kreditna zgodovina. Takšne stvari.
Si najela preiskovalca, da me opazuje? –Res sem.
In po njegovem ne obstajaš.
Res? –Ja.
Impresivno. –Ni?
No …
Tehnično
je to res.
Jaz ne obstajam.
Ali bolje rečeno, ime, ki si ga dala preiskati, ne obstaja.
Alice, Robert Hansen je lažno ime.
Moje pravo ime je Robert Freegard.
Alice, počakaj … –Pusti me pri miru!
Počakaj. Jezus, daj mi sekundo.
Poročen si, kajne? –Ne, nisem poročen.
Alice, prosim.
Sem britanski obveščevalni agent.
MI5.
Delaš v trgovini z avtomobili. –To je moja trenutna krinka.
Ne morem ti povedati več. –Kaj? Daj, no.
Ne, oprosti, ampak ne. Nakladaš.
To je resnica. –Kdo je potem Sophie?
Kako veš zanjo?
Poklicala te je na mobilni telefon, ko si se tuširal.
Dela z mano.
Njen nadzornik na misiji sem.
Tudi ona je pod krinko, kot jaz. Sva na isti preiskavi.
Alice, vem, da je zate to šok, ampak to je resnica.
Jaz …
Vohun?
Ne, rekel si mi … Rekel si, da ne bi mogel nikogar ubiti.
Mislim, da ne bi mogel.
Nikoli tudi nisem.
Imaš pištolo? –Ne, ni tako kot v filmih.
Zdaj, ko sem ti to povedal, moram obvestiti svoje nadrejene.
To pomeni, da te bodo ocenili.
Ocenili?
Samo nekaj osnovnih vprašanj o tvojem življenju.
Zoprno je, a ne bo trajalo dolgo.
Vse potencialne partnerje je potrebno oceniti.
Kje si dobil ta avto?
Sposodil sem si ga iz salona.
Oddajajo ga moškim, ki želijo narediti vtis na lepe ženske.
Mojbog.
Res je.
Kaj delaš?
No …
Ti si na vrsti. –Kaj?
Niti ne pomisli na to. –Kaj?
Ne znaš voziti?
Znam voziti. –Potem pa daj.
Resno? –Resno.
Daj, no. –Prav.
Prekleto!
Mojbog!
To je norost.
Kaj počnem?
Moraš me naučiti. –Bom.
Kakšen je občutek? –V redu je.
Živčna? –Ja.
Lahko greš malo hitreje.
Peljeva se že 110 km/h. –Točno tako. Še pospeši.
Daj no, pohodi.
Dobro. –Daj, no.
Sranje!
Mojbog!
Ja! –Avto je bil narejen za hitro vožnjo.
Daj!
Daj no, pohodi! –Mojbog!
Mojbog!
Poglej si ta kraj!
Najin je za vikend. Ni slabo, kaj? –Všeč mi je.
Čudovito je.
Ti si čudovita.
Samo motiš me.
Kako je mogoče, da delaš? Poglej si ta kraj.
Počasi zamujam,
ker mi nekdo kar naprej pošilja sporočila v pisarni.
Nehaj.
Si kdaj razmišljala, da bi počela kaj drugega?
Kako to misliš?
Če ne bi bila pravnica, kaj bi bila?
Ne vem.
Po možnosti moj lastni šef.
Kot poslovna ženska? –To je neumno.
Sploh ne.
Kaj pa otroci?
Otroci?
Želiš imeti otroke?
Jih ti?
Ja.
Čez pet let želim imeti svoje podjetje in otroka.
Mogoče dve.
Bi torej zapustil MI5?
Ne takoj.
Ampak mislim, da sem svoje opravil.
Čas je za spremembo.
Kakšen posel?
Lizing avtomobilov.
Resno? –Ja.
Lizing avtomobilov? –Ja, bogati ne kupujejo več avtomobilov.
Oddajajo kratkoročno.
Tako se, ko se naveličajo, preselijo k drugemu.
Zagotavljam ti, da se z lizingom avtomobilov zasluži veliko denarja.
Poglej se, kako delaš velike načrte.
Moški mora imeti načrte. –Moški "mora".
Moški mora. –Moški mora.
Prekleto, tako si lepa.
Nehaj.
Veš, kaj? –Ne!
Adijo! –Ne!
Robert, pogumen človek si,
če si pripravljen iti v vojno z našo Alico.
Smešno.
Jaz … Mislim, da sem že odpravil ukrepe.
Kako je trenutno z avtomobilsko industrijo?
Lahko bi bilo bolje.
Vse se bo končalo sramotno. Zapomni si, kar ti pravim.
Veliko je dolgov. –Nisem tako prepričan.
Kuj železo, dokler je vroče, kot pravijo.
Hvala.
Kakšne načrte imaš za prihodnost? –Mami!
Ne prosimo ga, da se poroči s tabo. Samo zanima nas, kakšne načrte imata.
Očka! –V redu je.
No, Madeleine, moji načrti so …
Moji načrti so iz stvari izvleči največ.
Prav.
Pravzaprav sva z Alice razmišljala, da bi skupaj ustanovila podjetje.
Lizing avtomobilov.
Kaj? Ne … Alice je odvetnica. In to hudičevo dobra.
Ne bom opustila svojega dela. To je samo stranski projekt.
Stranski projekt?
Ti si poslovnež, kajne, Richard? Ne moreš nama zameriti, da poskušava.
Vsak si želi več od tistega, kar je pred njim, kajne?
Mislim, da ne gre za željo po več, vsaj materialno ne.
Za kaj gre potem?
Gre za …
Gre za svobodo.
Mojbog!
Sovražili so me.
Ne, moji mami si bil všeč.
Ampak, ja, moj oče te je sovražil.
Ja. Preveč govorim. –Tudi on.
Dva jelena na čistini. –Prav.
Ampak moji rogovi so večji od njegovih.
Mogoče ima glede posla.
Mogoče je bolje, da počneva tisto, kar znava.
Ne!
Morali bi storiti to.
Morali bi.
Ja? –Ja.
V redu, narediva to. –Ja. Ne poslušaj mojega očeta.
Čas je, da greva naprej. –Zdaj?
Zdaj.
Kaj pa moje stvari? –Naj ostanejo.
So naju odkrili?
Bila sem res previdna. –Ne.
Ne, ti …
Imaš mesto.
V programu usposabljanja terenskih agentov. –Kaj?
Izbrana si bila. –Kaj?
Mojbog!
Tvoji dnevi svobodnjakinje so mimo.
Zdaj pa poslušaj. Ne začneš še kmalu.
Do takrat ti bom našel prenočišče.
Daj, no.
Oprosti.
Čestitam, Sophie.
Nihče si tega ne zasluži bolj kot ti.
Mojbog.
Pojdiva.
Nisem hotel govoriti po telefonu. –Dobro.
Tip, za katerega si me prosila, naj ga raziščem. Duh.
Ja … To je že rešeno.
No … Odločil sem se za nadaljnjo raziskavo.
Nadaljuj.
Neuradno veva, da Robert Hansen ne obstaja.
Toda v sodnih spisih sem našel
nekaj manj resnih procesov proti Robertu Hansenu Freegardu.
Opozarjam te, da ni nič resnega, ampak …
Rad opravljam podrobno delo, zato sem pregledal vse informacije.
Robert Hansen,
Robert Hansen Freegard in Robert Freegard.
Sodni dokumenti?
Zapečateni sodni dokumenti, natančno.
Glede nekoga po imenu Robert Freegard.
Datum rojstva 21. maj 1967.
Leta 1991 je imel konflikt s sodiščem.
Pred sodnikom, potem ko je prejel sodno odredbo o nenadlegovanju.
Nekaj let kasneje jo je uspešno preklical.
Ali pa nekdo drug.
O čem je bilo?
Obtožba je bila zaradi zalezovanja in nadlegovanja mlade ženske.
Julie Harper. Ni je pustil same. Zdi se, da ji je zagrenil življenje.
Nisem je našel, sem pa dobil telefonsko številko
Bridget Harper, za katero sem prepričan, da je njena mati.
Še kaj?
Ne.
Ne, hvala.
Kako je bilo v službi? –Dobro.
Je vse v redu? –Super.
Si se že slišala z mojimi šefi?
Tvojimi šefi? –Ja.
Niso te poskušali testirati, kajne?
Testirati?
Ti navrziti nekaj klevet. Nekaj nepričakovanega.
Da vidijo, če se oprime.
Kar jim pomaga zgraditi tvoj psihološki profil.
Kako to misliš, navrziti nekaj klevet?
Ne vem. Lahko so zelo ustvarjalni.
Tega ne naredijo vedno, zato … Pozabi, kaj sem rekel.
Ne … Kakšne klevete?
Ne vem zagotovo. Mogoče laži o meni.
Nekaj, kar te preseneti. Da preizkusijo tvojo zvestobo do mene.
Iskreno povedano, mislim, da ne bodo.
In tudi če bi, vem, da bi se odlično spopadla s tem,
zato pozabi, kaj sem rekel.
Pripravljeno je. Pa dajva.
Poskusi to.
Še eno stvar sem ti hotel povedati.
Ja? –Ja …
Ljubim te.
Zdaj pa jejva.
To je najboljši bolognese, ki si ga kdaj jedla. Obljubim.
Prav, potem pa me testirajte.
Halo? –Zdravo. Ga. Harper?
Ja. Kako vam lahko pomagam?
Živjo, ime mi je Alice Archer. Opravičujem se, ker vas motim.
Moram vam povedati o nekom, ki ga je vaša hči poznala.
Ime mu je Robert Freegard.
Ga. Harper?
Živjo, draga.
Izgledaš neverjetno.
To je lepo.
Danes sem govorila z nekom, ki te pozna.
Povedala mi je izjemno zgodbo.
Kdo? –Bridget Harper.
Mama Julie Harper?
Povedala mi je, da sta imela pred nekaj leti težavno romanco.
Za poroko si je od staršev izposodila 20.000 funtov, a se to ni zgodilo.
Rekel sem ti, da se bo to zgodilo. –Jebi se!
Na sodišču je bil primer. Nadlegoval si jo.
Mi praviš, da je vse izmišljeno? –Ne vse.
Julie je bila moje prvo dekle.
Mislil sem, da jo ljubim. Mogoče sem jo. Ne vem.
Preveč je pila.
Najprej sem se opravičil. Mislil sem, da je to normalno, a ni bilo.
Bila je alkoholičarka. Bilo je …
Bilo je grozno. Prav zaradi nje sem nehal piti.
Na koncu sem jo prepričal, da je odšla na rehabilitacijo.
Našli smo prostor. Bilo je zasebno, drago.
Denar si je izposodila od staršev, a jim nikoli ni povedala, za kaj gre.
Nato je noč, preden bi morala iti, preprosto izginila.
Mislim, da ni hotela nehati piti.
Poskušal sem jo najti, seveda sem jo.
In, ja.
Pritožila se je policiji, naj me zadržijo stran.
Šel sem na sodišče.
Sodnik je primer v petih minutah zavrnil.
O tem sem govoril na razgovorih za sprejem, ko sem se prijavil za MI5.
Zato se je to pojavilo zdaj. Uporabijo ga, ko počnejo takšne stvari.
Ženska, s katero sem govorila … –To je Bridget. Prava je.
To je tisto, kar ona res misli. Ne morem je prepričati, da bi si premislila.
Nihče je ne bo.
In mimogrede, oseba, ki ti je dala vse te informacije?
On dela za nas. Kot svobodnjak, mislim.
Ampak zakaj?
Zakaj? –Da vidijo, če mi zaupaš v krizi.
Kam greš?
Ugotoviti moram, ali želim preživeti preostanek svojega življenja
z nekom, zaradi čigar obnašanja je postala cinični trapa.
Halo?
Zdravo. Govorim z Alice Archer?
Ja.
Oprostite, ker vas motim, danes sem dobil vašo številko
od Bridget Harper.
Kličem glede Roberta Freegarda.
Kdo je to? –Ime mi je Paul Jones.
Robert Freegard …
Ugrabil je mojo hčerko, Sophie.
Oprostite, toda nehati morate s tem.
To je kršitev moje in partnerjeve zasebnosti. To je nespodobno.
Posneta je bila, preden je šla na kolidž.
Preden se je vse zgodilo.
Je kar izginila?
Ona, še eno dekle in mladenič po imenu Ian Preston.
Družina je iz Burley Valea.
Sčasoma se je vrnil.
Sophie se ni.
Seveda smo vključili policijo.
Nekaj dni kasneje je poklicala.
Rekla je, da je na varnem,
da počnejo nekaj pomembnega, in da bodo nekaj časa odsotni.
Policija je po tem izgubila zanimanje.
Zakaj torej mislite, da je bila ugrabljena?
Mislite, da je poklicala pod prisilo?
Ne ravno pod prisilo. Bolj kot …
Bolj kot kaj?
Opral ji je možgane.
Kje sva? –Na zadnji misiji.
Ampak mislila sem …
Brez vprašanj.
Seveda sem jih poskušal najti.
Sledil sem dvigom njenih kreditnih kartic po vsej državi.
Toda vedno sem bil dva koraka prepočasen.
Mislil sem celo, da če jo vidim iz oči v oči,
bi jo lahko potegnil iz te norosti,
ampak nikoli nisem dobil te priložnosti.
Tu je bil klic, tam pismo.
Nikoli ni vprašala, kako sva. Nikoli ni rekla, da naju pogreša.
Vedno je prosila za denar. –Denar?
To je bilo tisto, kar si je vedno želela.
Na koncu je zaprosila za svoj delež dediščine. Želela ga je takoj.
Preden umreva.
In ste ji dali denar?
Ja.
Zdaj se zavedam, da je bila to napačna odločitev.
Koliko ste ji na koncu dali?
Približno 300 tisoč funtov.
Če obstaja način, da ga prepričate, da vas odpelje k njej.
Kakorkoli že …
Mislim, jaz …
Ne vem.
Kako? –Še vedno sta si blizu.
Če lahko ostaneta še malo, vam bo mogoče povedal, kje je.
Odkrijte nekaj, karkoli.
Ničesar ne morem obljubiti.
Marsikaj moram razmisliti.
Hvala.
In …
Žal mi je.
Verjamete v Boga, gdč. Archer?
In v hudiča?
Ne razmišljam veliko o tem. –Jaz verjamem.
Verjamem, da so bili nekateri ljudje poslani na Zemljo,
da so predstavniki enega ali drugega.
Robert Freegard je eden takih predstavnikov,
in ni od Gospoda.
Alice Archer.
Živjo. –Zdravo.
Poklical sem te v službo. Rekli so, da si zunaj.
Bila sem.
Kje si bila? –Na sestanku.
Morava govoriti.
Oprosti.
Za kaj?
Ker sem dvomila vate.
Imela sem izbiro.
Da verjamem vate, da ti zaupam, ali pa te razočaram.
In pustila sem te na cedilu.
Ne bo se ponovilo.
Ljubim te.
Tukaj sem zate.
Ves čas.
Zakaj to počneva? –To je zaupno.
Mojbog, mislim, da ne bom zmogla.
Ne sprašuj me sredi misije.
Ne morem se odločiti, ali naj jih kupim ali tožim.
Kaj je najbolje narediti? Prevzem?
Ali pa gremo z njimi v vojno? Da jih zdrobimo na sodišču?
Alice? Kaj je najboljša odločitev?
Oprostite.
Bogastvo sem plačal za tvoj nasvet.
Najmanj, kar pričakujem, je tvoja pozornost.
Seveda.
Baraba!
Prekleta baraba!
HVALA, KER UPORABLJATE NAŠO BANKO. ŽAL NAM JE, DA STE ODŠLI!
Alice!
Gdč. Archer. Detektiv Sonny Chandra, londonska policija.
Kar naprej.
Preiskali smo skupaj z varnostnimi službami.
On ni eden izmed njih. Nikoli ni bil.
Ne, seveda ne.
Glede denarja, ki ga je zbral … –Ukradel.
Ker je bil sopodpisnik na poslovnem računu,
so stvari bolj zapletene.
Kako to mislite?
Slišati moramo njegovo različico, da vidimo, če je bil zločin.
Mislite resno?
Žal mi je.
Ne smilite se sami sebi. To se nenehno dogaja.
Bolj, kot si lahko mislite.
Vedel je, da vem. Zato je ukrepal.
Res sem neumna.
Ni se vam treba strinjati. –Kaj? Ne, bil sem …
Oprostite, ravnokar sem …
G. Freegard? –Ja.
Sem detektiv Sonny Chandra iz londonske policije.
Pogovoriti se moramo o domnevni goljufiji na bančnem računu
gdč. Alice Archer.
To vam je rekla?
Poslušajte,
imeli sva nesoglasja glede postopkov v najinem poslu.
Zbral sem vsoto denarja, do katerega sem upravičen,
da bi lahko kupil floto avtomobilov.
Lahko pa vam zagotovim, da goljufije ni.
Bi bili pripravljeni priti na policijsko postajo, da to razjasnimo?
Ja, seveda. V sredo se vrnem nazaj v London.
Se zmenimo za ob štirih popoldne? –Dobro.
Na policijski postaji Notting Hill. Vprašajte zame na vhodu. Chandra.
Zelo dobro. Se vidimo takrat.
Veselim se, da bomo vse to razčistili.
Za kaj sem te učil vsa ta leta?
Da postanem terenski agent. –In kaj počne terenski agent?
Prilagodi se in dolgo preživi v katerem koli okolju.
Diskretno, avtonomno, neposredno.
Ostani na tem kraju.
Nekdo te bo poiskal in odpeljal v program.
Kdaj? –Se na terenu postavlja to vprašanje?
Razmisli o sebi na terenu.
To je v primeru, da te bom moram kontaktirati.
Nima kredita. Samo za odgovarjanje na klice.
Če ga napolniš ali poskusiš klicati, si padla.
Razumeš?
Ja.
Prosimo, pustite sporočilo po tonu.
Morda ne boš nikoli slišal tega sporočila,
ampak želim, da veš, da me nisi uničil.
Pomembno je, da veš, da me nisi uničil.
Kako si? –Super.
Videti je, da si izčrpana.
Veš, da tega nikoli ne smeš reči ženski.
To govorim zaposlenemu.
Na kaj ciljaš, Andrew?
Poglej se. Razvalina si.
Dobro, poglej.
Mislimo, da bi si morala vzeti nekaj časa zase. Nekaj tednov.
Mislite? –Partnerji.
Resno? –Resno.
Andrew, preidi k bistvu.
Naj si poiščem drugo službo?
Če misliš, da bi bila drugje srečnejša,
ja, seveda.
Alice?
Žal mi je.
Žal ti je?
Ja. Zelo mi je žal.
Za vse.
Za laži. Za odtujitev tvojega denarja.
Poslušaj, jaz … Vem, da misliš, da je bila vse laž, ampak ni bila.
Ljubim te.
Mislim, da si edina oseba, ki sem jo resnično ljubil.
V svojem življenju.
Samo ti.
Samo … Želim, da veš to.
Zbogom, Alice.
Številka, ki ste jo poklicali, ne obstaja …
Ti lahko plačam pijačo?
Oprosti, nisem … –Poslušaj me.
Ena minuta tvojega časa. Niti sekunde več.
Torej, razmišljal sem …
Razmišljal si …
"Vroča je."
Ja. –"Vsekakor vroča."
"Videti je, da je stara okoli 30 let,"
"kar pomeni, da je morda ena od tistih pridnih deklet,"
"katere življenje je postalo malce obupano." –Ne, nisem …
"Sedi tukaj in pije sama,"
"kar pomeni, da je morda jezna."
"Mogoče zaradi moškega."
"Kar pomeni, da bi jo mogoče zanimal besni fuk."
"Ali maščevalni fuk."
"Ali pa morda preprosto fuk iz žalosti." –Poslušaj, nisem …
"Ampak če imaš srečo in jo pofukaš,"
"glej, da poskrbiš, da ne pustiš nobenih kontaktnih podatkov,"
"ker je to zadnje dekle, ki jo želiš srečati zjutraj."
"To bi bila prava katastrofa."
Si o tem razmišljal?
Baraba …
Prekleti prasec.
Prekleti prasec!
Prekleti …
Potrebujem te, da mi ga pomagaš najti.
Alice, mislim, da to ni dobra ideja. –Potrebujem te, da mi pomagaš, Phil.
Hoditi za tem tipom ni rešitev.
Denarja že zdavnaj ni več. –Ne gre več za denar.
Torej, za kaj gre?
Maščevanje? To se ne bo zgodilo, Alice.
Še vedno je tukaj.
V moji glavi.
In ne bo odšel, dokler ga še zadnjič ne pogledam v oči.
Prav, poslušaj.
Bil sem policist 18 let.
Ko imaš tako službo, imaš opravka s tremi vrstami ljudi:
norimi, žalostnimi in zlobnimi.
"Nori" so ljudje z vsakodnevnimi duševnimi težavami.
Nehote zaidejo v težave.
"Žalostni" so tisti, ki so imeli usrano življenje.
Očitno je, zakaj končajo kot kriminalci.
Ti dve vrsti sta velika večina storilcev, vendar …
"Zlobni" so druga zgodba.
Sociopati, psihopati, fantasisti, manipulatorji.
Celo življenje porabijo za uničevanje drugih ljudi.
So inteligentni, vedno so korak naprej,
in vsi imajo eno skupno stvar. –Katero?
Ni jih mogoče spremeniti.
Kar počnejo, počnejo znova in znova,
in nikoli ne odnehajo.
Edina stvar, ki jo lahko storiš, je, da se skušaš čim bolj oddaljiti od njih.
Zadnja stvar, ki bi jo morala storiti, je, da ga znova vidiš.
Poskusi najti način, da se zbereš.
Veliko podjetij potrebuje ljudi, kot si ti.
Ne, tega je konec. Dovolj imam.
Phil.
Alice.
Bi bil presenečen, če ne bi upoštevala tvojega nasveta?
Očitno ne.
Ampak za božjo voljo,
pazi nase.
Ne boste dobili boljšega za devet tisoč.
Lahko … Daniel bo preveril.
Prav.
Živjo. –Zdravo.
Imate idejo, kaj iščete?
Ian Preston? –Ja.
Zdravo. Moje ime je Alice Archer.
Moram govoriti s tabo o Robertu Freegardu.
Dve leti smo živeli na begu pred IRA.
Uporabljali smo lažna imena, nenehno menjavali kraje.
Rekel je, da nas želi IRA ubiti, da bi iz nas naredili zgled.
Rekel je, da če bi odšli domov, bi ogrozili svoje družine.
Čez nekaj časa nam je povedal, da smo kandidati za poseben program.
Program? –Rekrutacijski program za MI5.
Da bi bili agenti kot on.
Toda za to bi morali opraviti nekaj testov.
Kakšne teste? –Vohunske stvari.
"Nekam oddajte ovojnico. Zasledujte nekoga na ulici."
Da bi dokazali, da smo dovolj dobri.
In kako dolgo je to trajalo?
Zame so bila štiri leta.
Vem, da se sliši smešno,
toda ima način, da nas prepriča …
Saj veste, v vse.
Meni se ne zdi smešno.
Enkrat mi je nekaj povedal.
Bilo je nekaj nepomembnega, toda tega nisem nikoli pozabil.
Rekel je, da ima vsak svojo zgodbo, ki si jo želi povedati.
Kakšna je bila tvoja zgodba?
Poglej okoli sebe.
Kmet sem.
Preprosto življenje. Večinoma dolgočasno.
Dal mi je nasprotje dolgčasa.
Kakšno zgodbo ste želeli slišati?
Da sem lahko svobodna?
Ian, te lahko vprašam,
kako si pobegnil?
No, jaz … Nisem pobegnil.
Nekega dne sem se zbudil in ni jih bilo več.
Nisem zapustil Freegarda.
On je tisti, ki me je zapustil.
On, Sophie in Mae so enostavno izginili.
Mae?
Ja, Mae Hansen. Z nami je bila več let.
Hansen?
Ugrabitev? Nikogar ni ugrabil!
Leta 1993 je vzel tri študente z univerze Trent Hamilton.
Dve izmed njih, mladi ženski, niso nikoli več videli.
Stopili sta v stik z družinami. –Da bi prosili za denar.
Sonny, za božjo voljo! V redu, poglej.
To je pravna definicija ugrabitve. Preberi. Daj, preberi.
Vem, kakšna je pravna definicija. To je smešno.
"Ugrabitev je ujetje osebe ali več oseb s silo ali goljufijo."
To počne. Gre za kaznivo dejanje, ki ga je mogoče pripisati sodni praksi.
Lahko ga ulovimo. –Mi? Si že odvetnica v tožilstvu?
Ne, ampak sem več odvetnice od tebe.
Oprosti.
Včasih me malo zanese. –Kdo bi si mislil.
Praviš, da je uporabljal ime Mae Hansen?
Včasih uporablja Roberta Hansena.
Drugič uporablja Roberta Hansena Freegarda. Včasih le Robert Freegard.
Zakaj bi to naredil?
Uporabljal njeno ime zasebno?
Poiskal bom Mae Hansen v bazi podatkov.
Če je kdaj kontaktirala službo za nujno pomoč, bo tam naslov.
Ni veliko, a je vredno poskusiti.
Vendar te opozarjam, da je verjetnost, da se bo kaj našlo …
Hvala.
Si vedno živel tu sam?
Še vedno nisem poročen, če to misliš.
In ti?
Ja, na žalost.
Ni bilo lepo.
Oprosti.
Kaj si počela v Ameriki?
Bila sem profesorica psihologije.
Psihologije? –Ja.
Raje pazi.
Lahko te preberem od daleč.
Bom.
Nadaljuj.
Kaj je tvoja skrivnost?
Moja skrivnost? –Ja.
Tip, kot si ti. Živiš čisto sam,
ne govoriš veliko o svoji preteklosti,
pripraviš odlične špagete bolognese.
Kaj skrivaš?
Dobra si. –Res sem!
No, Jenny …
Nekaj ti bom povedal.
Gre za mojo službo.
Pravzaprav nisem prodajalec avtomobilov.
Obožujem ta kraj.
Ja, jaz tudi.
Si kdaj razmišljala, da bi počela nekaj povsem drugega?
Kako to misliš?
Kot nova kariera.
Na primer?
To se bo slišalo popolnoma noro …
Nadaljuj.
Sledil bo krog zaposlovanja.
Za delo.
Za analitike tajnih služb. –Kaj?
Mojbog.
Misliš, da bi morala postati vohun?
Ne bi bila terenska agentka, ampak analitičarka.
Imaš izkušnje s psihologijo.
Lahko bereš ljudi, razumeš njihove motive.
Mislim, da bi ti šlo zelo dobro.
Ampak jaz sem Američanka. –Zaposlili smo veliko Natovih zaveznikov.
Robert, nekaj ti moram povedati.
Mojbog, pa dajva.
Pravzaprav
jemljem veliko antidepresivov.
Od moje ločitve.
Zato …
In? Ne vidim, kje je problem.
Kaj pa grahov pire? –Odvratno.
Res? –Ja!
Poslušaj, Jenny …
Če razmišljaš, da bi sprejela to službo …
O nekaterih stvareh se morava pogovoriti.
Si rekla, da imaš velik študentski dolg?
Ja. –Ja.
To bi lahko bila težava.
Resno? –Ja.
Kdor gre na univerzo v ZDA, se zadolži.
Ja, vem.
V tej državi tajne službe vidijo velike dolgove svojih pripadnikov
kot potencialno slabost.
Ja, kot nevarnost izsiljevanja.
Res? Se hecaš? –Ne.
Vem. To je smešno.
Oni … So precej strogi v svojih pravilih.
To je absurdno.
Koliko znaša tvoj študentski dolg?
Ko sem nazadnje preverila, je bilo okoli …
80 tisoč dolarjev.
No … –Ja, to je Amerika.
In nimaš možnosti plačati?
Naj pogledam v svoje žepe.
Ne.
Sranje.
No, poslušaj, če je to res problem …
Mislim, da lahko vprašam starše.
Mislim … Mogoče jih lahko vprašam.
Misliš, da bi to res lahko bila ona?
Datum rojstva se ujema.
Hvala, ker si me vzel zraven.
Naj jaz uredim to, v redu?
Mae Hansen?
Ja.
Si obiskovala univerzo Trent Hamilton z Ianom Prestonom in Sophie Jones?
Ja. –Jaz sem detektiv Chandra.
Prišla sva po Roberta Freegarda.
Ali Hansena Freegarda, kot ga včasih imenujejo.
Trenutno ga ni.
Lahko vstopiva?
Hvala.
Kdo sta ta otroka? –To sta najini hčeri.
Od naju z Robom.
Kako pogosto ga vidiš?
Pride in gre.
Njegovo delo je zelo pomembno.
Ali skrbi zate?
Zate in otroka?
Poslušaj, Mae.
Je vse v redu?
Ti lahko pomagava?
Če prosiš za pomoč, ti lahko pomagam.
Rekel je, da se bo to zgodilo.
Kaj?
Rekel je, da se bodo pojavili in poskušali preizkusiti mojo zvestobo.
Ne, Mae.
To ni test.
Če sta povedala vse, lahko gresta. –V nevarnosti je.
Kaj?
Rob bi lahko bil v nevarnosti zaradi pomembnega dela, ki ga opravlja,
zato ga moramo najti, ker ga moramo opozoriti.
To je vse, kar lahko razkrijem.
Razumeš? Gre za nacionalno varnost.
Veš kaj, kar bi nam lahko pomagalo pri iskanju?
Naslov, telefonsko številko, karkoli.
Mislim, da bi morala … –Mae, moramo ga najti.
Moramo ga opozoriti.
Prosim.
Obstaja zvezek.
V predalu za nogavice. Ima telefonske številke.
Ne morem verjeti, da si to naredila. Lahko me odpustijo.
To so le številke mobilnih telefonov. Vrstica za vrstico.
Mora jih biti na stotine. –To ne dokazuje ničesar.
Ne dokazuje ničesar? Misliš resno?
S tem mu lahko slediva! –In potem?
Daj, no! –Resno. Kje je zločin?
Daj no, ti si odvetnica. Kje je?
Tudi če bi to dali na sodišče, kaj bi porota naredila Mae Hansen?
Ona je mati njegovih hčerk! –Ne vidiš?
Ne odneha.
Še naprej bo uničeval življenja ljudi, dokler ga nekdo ne ustavi.
Poslušaj, oprosti. V redu? Moralo je biti …
Verjetno je bilo težko, ko si videla otroka in to …
Ni dovolj.
Nič od tega ni dovolj.
Številka, ki ste jo poklicali, ne obstaja. Prosim, potrdite …
Nekako čudno je, da še niso poklicali.
To je veliko denarja, Robert.
Traja.
Za to službo se mi še ni potrebno prijaviti.
Lahko počakam.
In če sem odkrita …
Nisem povsem prepričana, ali naj se prijavim.
Mislim, da se ne zavedaš, da je naslednjič ne bo več.
Robert, kaj delaš?
Kaj delaš?
Kaj, za vraga, delaš?
Tega ne potrebuješ. –Zdravila! Potrebujem jih!
Ne, danes se jih boš znebila.
Niso zdravila, ki bi se jim lahko kar odpovedala.
Ne morem narediti tega. –Ja, lahko. Lahko.
Ja, lahko. Tukaj sem, v redu?
Tukaj sem. Ne bom dovolil, da se ti zgodi kaj hudega.
Obljubim ti, Jenny.
To je dobra stvar, v redu?
To je dobra stvar.
Si bila spet celo noč zunaj? –Odjebi.
Imela si prav. –O čem?
Nikoli se ne ustavi.
Greš lahko z mano? –Kam greva?
Na ameriško veleposlaništvo.
Daj mi deset minut.
Pet.
Hvala, da ste prišli, ga. Archer. Posebna agentka Harland.
Prosim, za mano.
Sedita.
Torej …
Slišim, da imate nekaj izkušenj s tem človekom.
Za kaj gre?
FBI je zaskrbljen zaradi ameriške državljanke.
Jenny Jackson.
V Veliki Britaniji je že tri mesece.
Običajno pokliče starše večkrat na teden,
toda pred tremi tedni je tako rekoč izginila z obličja zemlje.
Nato pa je pred dvema dnevoma poklicala starše v Connecticutu
in od njih zahtevala 80 tisoč dolarjev.
Rekla je, da mora zaradi nove službe poravnati študentski dolg,
ki ji jo je zagotovil njen fant.
Fantu je ime Robert Freegard.
Ste ga lahko imeli pod nadzorom?
Tako daleč nismo prišli.
Imam zvezek.
To so samo številke. Od vseh telefonov za enkratno uporabo.
Polovico sem jih poklicala, toda nobena ne obstaja več.
Mi lahko pokažeš?
Kaj je? –Agentka Harland …
Nočem, da vaši kolegi kličejo te številke.
Prosim?
Če lahko pridemo do Roberta ali Jenny,
ali katero od njegovih žrtev, lahko uničijo vso stvar.
Samo eno priložnost imamo. Samo eno.
Moji agenti so usposobljeni preiskovalci. Pogajalci.
Toda Roberta Freegarda ne poznajo tako kot jaz.
Naj jaz kličem. –Lahko dobim sodni nalog.
Pravzaprav bi potrebovali odredbo o pridobivanju dokazov.
Običajno je to stvar vrhovnega sodišča.
Razumem, kaj misliš.
Ti kličeš. Jaz poslušam.
Delamo skupaj.
Zmenjeno.
Številka, ki ste jo poklicali, ne obstaja.
Potrdite in pokličite znova.
Številka, ki ste jo poklicali, ne obstaja.
Potrdite in pokličite znova.
Ja? –Številka, ki ste jo poklicali …
Ugotovite, kje je kupil vse telefone na tem seznamu.
Postavite jih na zemljevid. Organizirajte jih.
In mi pošljite. Hvala.
Bodo prišli na tvoj terminal? –Dobro je.
Popolno.
Halo?
Rob? Halo?
Sophie?
Poklicala te bom nazaj.
Kdo je to?
Sophie …
Moje ime je Alice.
Robova kolegica sem. Delam z njim.
Kje je Rob?
Ne morem govoriti o tem po telefonu, Sophie.
Poslušaj. Pripravljeni smo te pripeljati.
Sem opravila?
Ja, Sophia. Si.
Opravila si.
Rob je rekel, da me bo on vzel.
Na misiji je. Kmalu ga boš videla.
Prav.
Sophie, kje si?
Kje je tvoja lokacija?
Mami,
če bi lahko poslala denar,
bo to dobra pomoč pri tej novi priložnosti.
To mi veliko pomeni,
in vse bo dobro, ko bo dolg poravnan.
Mami?
Resnično mi veliko pomeni, da mi pošlješ ta denar. Prosim.
Ne počutim se dobro, Robert.
Mi lahko pomagaš?
Poslušajta. To je pomembno.
Ko pridemo tja, ji ne smemo povedati resnice.
Počakaj. Kaj?
Če želimo najti Jenny, ne smemo Sophie povedati resnice.
Ne še. –Zakaj ne?
Ker bi jo to zlomilo.
Robert.
Jaz …
Potrebujem svoja zdravila.
Živjo, Sophie.
Jaz sem Alice.
To sta moja kolega.
Si pripravljena na odhod?
Sophie …
Odlično si se odrezala.
Vse je v redu.
V redu je.
Tako.
Tukaj lahko bruhaš, kolikor hočeš.
Kot del svojega usposabljanja z Robom,
si bivala v veliko varnih hišah, kajne?
Ja, na desetinah.
Ti je katera od njih še posebej izstopala?
Kako to mislite?
Se ti je katera od njih zdela drugačna?
Kot morda kraj, kjer si se počutila kot doma.
No, bil je en kraj, kjer sem …
Na poti tja sem morala nositi prevezo čez oči. –Ja. Točno tak.
Se vsaj malo spomniš, kje je bilo to?
No …
Rob me je naučil, da če smo prikrajšani za čutilo,
lahko preko drugih izvemo, kar nas zanima, zato …
Prišla sva južno od Cambridgea,
in potem, ko sva zapustila M11, sem si morala nadeti prevezo čez oči.
Vozila sva se naravnost približno 10 minut.
Štela sem sekunde. In potem …
Zavila sva levo, proti hribom, kakšnih 30 minut.
Ustreza.
Obstaja komplet pripomočkov, ki jih je kupil pri Saffron Waldenu.
Dobro opravljeno, Sophie.
Dobro opravljeno.
Nadaljujte desno …
Zelo mi je žal. Jaz …
Ne spomnim se točnega kraja. –V redu je. Res.
Zelo pomagaš.
Halo? Jenny, si to ti?
Rob? Je to Rob?
Ja.
Lahko govorim z Jenny, prosim?
Ne v tem trenutku. Tušira se.
V redu, poslušaj. Denar smo že nakazali. Vse je tam.
Prav.
Ji lahko to poveš, prosim? –Bom.
Hvala.
Rob, prosim, povej mi. Je v redu?
Ja, super je.
Prav … –Se slišimo kmalu, prav?
Mrači se. Bolje, da se vrnemo jutri.
Ne.
Nadaljujmo.
V redu.
Jenny.
Jenny, imam dobre novice.
Tvoji starši so poslali denar.
Ni to čudovito?
Poslušaj.
Mislim, da morajo biti tvoja zdravila v avtomobilu.
Pogledat grem, prav?
Jenny …
Jenny, vse bo v redu.
Alice.
Na neki točki moraš odnehati, Robert.
To ne more trajati večno.
Nisi sama.
Pridi z mano. –Kaj?
Nisi prišla tako daleč, ker bi me hotela ujeti.
Prišla si, ker si hotela preveriti, ali je res, kar sem rekel po telefonu.
Če si edina oseba, ki sem jo resnično ljubil.
Alice, res je.
Veš, da je res. Ti si edina.
Alice, poglej me.
Poglej me, Alice.
Mislim, da si moja zadnja priložnost, Alice.
Lahko se spremenim. Lahko se.
Daj, no. Obstaja življenje za naju.
Jaz in ti. Pojdiva od tod.
Jebeš vse skupaj. Greva v avto. Ključi so že notri.
Pridi.
Če pobegneš, te bodo ujeli. –Ne, ne bodo.
Ne bodo.
Daj no, greva.
Alice, to je to. Zdaj ali nikoli.
Alice, prosim.
Alice? –Za božjo voljo.
Alice!
Sophie.
Osumljenca smo prevzeli …
V redu bo.
Vsaj fizično.
Tako sem vesela, da si na varnem.
Hvala. –Hvala.
DVE LETI POZNEJE
Kdorkoli vstopi v ta svet, zapusti življenje, ki ga je imel prej.
Osebo, kakršna je nekoč bil.
To je bila cena, ki so jo morali plačati.
In mnogi izmed nas v tej sobi smo drago plačali.
Obljubljal nam je svobodo, vendar jo je dejansko ukradel.
Toda danes smo tukaj kot dokaz, da obstaja izhod.
Od zdaj naprej lahko sami pripovedujemo svoje zgodbe.
To je prava svoboda.
Hvala, gdč. Archer.
Slišala sem, da ne opravljate več odvetniške dejavnosti. Je to pravilno?
Sem direktorica podjetja.
Moje podjetje prodaja luksuzne avtomobile na lizing poslovnim strankam.
Zapremo čez 10 minut. –V redu je.
Hvala.
Oprosti.
Moram vprašati.
Nekateri zaporniki pravijo, da nisi zares zaprt v zaporu.
Pravijo, da si iz MI5 ali nečesa podobnega.
In da si tukaj, da preiskuješ tolpo Bailey.
Ne smem govoriti o tem. In ti tudi ne.
Takšen pogovor bi lahko povzročil mojo smrt. –Seveda.
Tvoja skrivnost je pri meni na varnem.
Če kaj potrebuješ, kar vprašaj.
Prav.
Je vse v redu?
Veste, traja večno.
Nikoli se ne ustavi.
Bomo videli.
ROBERT FREEGARD JE BIL OBSOJEN ZARADI RAZLIČNIH OBTOŽB, VKLJUČNO Z UGRABITVAMI,
KRAJAMI IN PREVARAMI.
OBSOJEN JE BIL NA DOŽIVLJENJSKI ZAPOR.
DVE NJEGOVI OBTOŽBI UGRABITVE STA BILI PO PRITOŽBI RAZREŠENI.
LETA 2009 JE BIL IZPUŠČEN.
OD NJEGOVE IZPUSTITVE SO NA PLANO PRIŠLE NOVE TRDITVE O GOLJUFIJAH
IN PREVARAH.
RESNIČNI OBSEG FREEGARDOVIH ZLOČINOV MORDA NE BO NIKOLI ZNAN.
Prevod: Marinko
Tehnična obdelava DrSi Partis
Na podlagi članka
"Lov agenta Freegarda," avtorja Michaela Bronnerja