I 1990'ERNE UDFØRTE DEN IRSKE REPUBLIKANSKE ARMÉ
EN BOMBEKAMPAGNE MOD ENGLAND
EFTERRETNINGSTJENESTEN MI5 SVAREDE MED
AT REKRUTTERE UAFHÆNGIGE SPIONER
SOM RAPPORTEREDE OM MISTÆNKTE TERRORISTER
INSPIRERET AF VIRKELIGE HÆNDELSER
Efterforskningen forsætter på landbrugsskolen i Shropshire
efter at en elev blev anholdt, fordi han var medlem af IRA.
Myndighederne mener, at 22-årige Kevin Barry fra County Tyrone
kan have indgået i en større IRA-celle, som arbejder i området.
Bare fortsæt.
TRENT HAMILTONS LANDBRUGSSKOLE
Der er et trick, som spioner anvender.
Han sagde, at de lærer det den første uddannelsesdag.
Hvis du vil i omgående kontakt med nogen,
så se dem i øjnene,
længe nok til at lægge mærke til deres øjenfarve.
- Hej. - Hej.
Jeg kommer angående jobbet.
- Ja. Kom indenfor. - Tak.
Han sagde, at det virker hver gang.
Han lærte at være anonym.
Hvordan man aflæser folk.
Tak! Mange tak!
Må jeg byde på en drink?
Jeg drikker ikke.
Han lærte at rekruttere de rette personer.
Hør, Ian... Der er noget, jeg gerne vil tale med dig om.
- Jaså? - Ja. Med dig og dine venner.
Men ikke her.
Hvordan man overtaler dem.
Er du spion?
Jeg er officer i den britiske efterretningstjeneste.
IRA-cellen har været her på Trent Hamilton i over et år.
De udgiver sig for at være studerende. De stjæler kunstgødning til bomber.
Som I ved...
blev en anholdt i Irland, da han ville sprænge en politistation.
Og de andre er her stadig i aktiv tjeneste.
- For fanden da. - Det er slet ikke til at tro.
Men... Undskyld, men hvad kan vi gøre ved det?
Meget.
Komme tæt på dem, som jeg ikke kan. Hjælpe med efterforskningen.
Nej.
Jeg beklager. Nej.
Sophie.
Sæt dig.
Sid ned.
Hvis du hjælper mig med at udføre mit arbejde, vil det redde liv.
Det lover jeg dig.
Mænd.
Kvinder.
Børn.
- Hej. - Hej.
- Hvordan går det? - Godt. Og dig?
Han sagde, at spionage er historiefortælling.
Sláinte!
Og alle har en historie, som de vil have fortalt.
I aften gælder det.
I aften skal I anvende alt, hvad jeg har lært jer de seneste tre måneder.
Og husk nu, at det ikke er en test.
Der er ikke plads til fiasko. Okay?
Sophie, Mae.
Hvad er din rolle?
Tømme huset. Få alle ud.
På et tidspunkt skal man handle. Det er det mest risikable tidspunkt.
Jeg synes, vi skal gå over på The Swan overfor
og der giver jeg en omgang til alle.
Det kan vi ikke sige nej til. Nu går vi!
Kom!
I den verden er dobbeltspil nødvendigt.
Niall, jeg går lige på toilettet.
- Brug pubbens. - Jeg revner. Jeg kommer om lidt.
Okay, det er ovenpå.
- Cool. Klar? - Er vi klar? Nu går vi!
- Hvad køber du til mig? - Hvad du vil have.
Hvis du ikke vil overraskes...
Nej, det vil jeg ikke. Køber du et glas vand til mig?
Men jo større skinmanøvre, desto større risiko.
Fandens! Jeg glemte tegnebogen.
- Pyt med det. Jeg giver. - Det går stærkt.
- Hent den senere. - Det er okay.
Kom.
Du har vel ikke skidt?
Der var ingenting.
Tak.
- Skål, alle sammen. - Skål.
Hans verden var spændende og mystisk.
Men det havde sin pris.
Sophie?
- Sophie, vågn. Vågn op! - Hvad er der?
Vi er blevet afsløret. Vi trækker os ud. Du skal op nu.
- Hvad? - De ved besked om os.
Om dig. Okay? De ved det.
Sophie... Du har intet valg.
De kan være her når som helst. Stå nu op. Kom nu!
En pris for ham,
og for andre.
- Hvad sker der nu? - Aner det ikke.
- Ved du det ikke? - Jeg har aldrig haft en afsløret agent.
Men jeg lover, at jeg vil beskytte jer.
Jeg får jer i sikkerhed.
Alle, som trådte ind i den verden, lagde deres gamle liv bag sig.
De personer, de engang var.
Det var prisen, de måtte betale.
NI ÅR SENERE
Så du har det?
Og hvad står der?
Perfekt.
Ja. Det sædvanlige sted.
Nej, det er en dejlig bil.
Den vil ikke skuffe Dem. Den er enkel og elegant.
De tager den rette beslutning.
Tro mig. Det er en helt ny verden.
Tak.
- Nå, Andrew? Hvor er hun? - Du ved, hvordan det er med tog.
Kommer hun med toget?
- Alice, velkommen. - Godt, du kunne komme.
Der er sket en udvikling.
En e-mailkonversation mellem bankens højere chefer
angående en mundtlig aftale med jer om at afstå fra sikkerheden for aktiverne.
En aftale, som de ikke kunne afsløre,
men som de nu forsøger at skjule
hvilket muligvis er kriminelt.
Det får i hvert fald deres sag til at falde til jorden.
Hvordan lykkedes det os...?
Det bør da fejres.
Alice, jeg er meget imponeret.
Tak.
Og du er også en rimelig advokat.
Jeg laver bare sjov!
Sam! Flere drinks.
- En ny flaske Bollinger. - Er alt i orden?
Halløj!
Jeg så dig gå forbi i morges.
- De fleste morgener, faktisk. - Gå ad helvede til.
Du godeste...
Hej.
- Hej. - Hør...
Jeg vil gerne sige undskyld for i går aftes.
- Jeg var uhøflig. - Nej, det var min fejl.
Du er sikkert grundig træt af mænd, der kommer hen og vil tale med dig.
Undskyld. Det vil ikke ske igen.
Okay.
Nå men...
Godt.
På en skala fra 1 til 10, hvor store tømmermænd har du så?
14.
Og du vil tage undergrundsbanen på sådan en varm sommerdag?
- Jeg kan køre dig. - Hvad?
- Jeg siger, du vil have en prøvetur. - Nej, nej... Jeg tror ikke...
Jeg trækker taget ned, hvis du skal kaste op. Du kan gøre det over siden.
Helst på en cyklist.
Jeg tager BMW'en.
Tak.
Mit visitkort.
Hvis du vil købe en bil.
Eller spise middag.
Robert Hansen.
Hør...
Ikke for at være en nar, men jeg vil lægge kortene på bordet.
Jeg plejer ikke...
Du plejer ikke at date mænd, som sælger biler.
Har du dårlige erfaringer med bilsælgere?
Okay.
Topkarakter for din stædighed.
I morgen aften passer mig godt.
- Skal jeg hente dig ved 20-tiden? - Du ved ikke, hvor jeg bor.
Ret tæt på bilfirmaet.
Du ejer en blå Mercedes.
Det er ikke en dårlig bil.
Vi ses i morgen, Alice!
Skiderik.
Det er et spørgsmål om belåningsgrad, og om vi kan få større aktiver.
Da holdingselskabet står i kontrakten, så kan vi.
Hvis nogen har et andet forslag, så sig til.
Alice?
- Er du okay? - Ja.
Godt, så ved I, hvad I skal gøre.
Det tror jeg ikke, makker. Store idiot.
- Ja? - Jeg er ked af det i aftes.
Du får ikke en chance til. Kontakt mig ikke igen.
- Min far blev indlagt på sygehuset. - Din far?
Derfor kunne jeg ikke ringe. Mobiler er ikke tilladt der.
Jeg er meget ked af det. Virkelig...
Klarer han sig?
Ja, det tror jeg.
Det var en hård aften, ærligt talt.
Okay.
Hør, jeg står lige udenfor.
Udenfor?
Ja, ja...
Må jeg komme ind?
Nej, jeg kender dig slet ikke.
Ja, selvfølgelig. Jo...
Må jeg lægge den her uden for døren?
Det er en gave, for at undskylde for i går.
Fandens. Okay.
Det er lækkert. Tak.
Nej, der var kun nok til en.
Det smagte lækkert.
Rigtig lækkert.
Sikker på at du ikke vil have vin?
- Nej, jeg drikker ikke. - Jaså...
Er du holdt op?
Jeg begyndte aldrig på det.
Synes du om det?
Det er...
Det er unikt, ikke?
Jeg synes om øjnene.
Hvor stammer du fra?
Fra det nordlige England, og så...
Catterick, Aldershot og så Belfast. Fra alle steder og ingen steder.
Far var i militæret, så vi flyttede hvert andet eller tredje år.
Det må have været hårdt.
Man vænner sig til det, tror jeg.
Og du blev ikke tiltrukket af militærlivet?
Gud, nej.
Nej, tager man en uniform, skal man være parat til
at skyde og tage en andens liv.
- Det kunne jeg sikkert ikke. - Virkelig?
Ja.
Så i stedet sælger du biler?
Luksusbiler.
- Ja. Gør det en forskel? - Enorm forskel.
Vil man købe en luksusbil, leder man efter idéen om sig selv.
Man leder efter en drøm.
Når man tænker over det, er det ganske rørende.
Jeg har mødt mange barfilosoffer,
men du er den første bilsælgerfilosof.
Og du? Er du glad for det, du arbejder med?
Glad... er et ret stærkt ord.
Hvorfor gør du det?
Tja...
Jeg mener...
Det er... Det er mit job.
Tak for middagen. Den var virkelig god.
Ja...
Og endnu en gang undskyld for det i går.
Nej, det er i orden, tro mig.
Jeg håber, din far kommer sig hurtigt.
Ja... Tak.
Ja...
Pas godt på dig selv, Alice.
Hvad helvede?
Oplysninger om Jeremy Ascotts seneste retssager.
Hallo?
- Hvad laver du nu? - Hvad mener du? Lige nu?
Jeg arbejder.
Jeg vil gerne vise dig noget.
- Hvad er det? - Det er en overraskelse.
- Hvor skal vi hen? - Vær tålmodig.
- Er det her? - Du spørger meget. Stol på mig!
- To, tak. - 10 pund.
- Hvad er det her? - Kom.
Kom nu.
- Tak. - Selv tak.
Hvad er det?
Den kaldes Longplayer.
Det er tibetanske klangskåle.
De spiller et stykke, som varer i tusind år uden gentagelser.
Det styres af en computer
og det stopper aldrig.
Planen er...
at lade det spiller uden at stoppe.
Forhåbentlig i tusind år.
Du er...
helt utrolig sær.
Synes du ikke om det?
Jo, det gør jeg.
Jeg har aldrig set noget lignende.
Hør det der.
Kom med mig.
Okay.
- Jeg mener det. Kom. - Ja.
Jeg elsker fyrtårne.
Ja...
Fyrtårnet var her længe før skyskraberne
og vil sikkert stå her længe efter at de er væk.
Tror du?
Ja, jeg håber det.
Sophie?
Okay.
Jeg er desværre nødt til at gå.
Det er min far.
- Jeg ringer til dig i morgen, okay? - Ja.
Bare et standardtjek? Kreditoplysning, lån
og civilstand?
- Tak. - Du hører fra mig.
- Hej, Sophie. - Rob.
Lidt fornødenheder.
Hvordan går det?
Jo, jeg...
Jeg har gæstelisterne for de to seneste uger.
Jeg kan ikke set noget mønster.
Intet, der skiller sig ud.
Jeg lader analytikerne se på det.
Godt klaret.
Jeg tog noget mad med.
Spaghetti.
Og...
bolognese.
Tak.
- Slet ingen kreditoplysninger? - Ingenting.
Og ingen vielsesattest.
Når det gælder offentlige dokumenter, er Robert Hansen et spøgelse.
Og hvad siger det dig?
Ikke noget godt.
Okay. Tak.
Det er vist vores mad.
Herligt.
Hvordan gik det på arbejdet? Jeg så dig ikke, da jeg gik forbi i morges.
Tak.
Arbejdet... Jeg var vist ude på en prøvekørsel.
- Har du solgt mange biler? - To.
Ikke nogen dårlig dag på kontoret.
Hvad med dig?
Det sædvanlige.
Hvordan går det med din far?
Han har det bedre, tak.
Han er kommet hjem, det er dejligt. Det er en lettelse.
Ja.
Er alt i orden?
Fint.
Giv mig en pomfrit.
En. Ikke flere.
Du er usikker på mig.
Hvad?
Du har indvendinger.
Spørgsmål.
Jeg lod nogen tjekke dig.
- Hvad gjorde du? - Du ved, at jeg er domstolsadvokat.
Vi har folk, som tjekker vores klienter. Kreditoplysninger og den slags.
- Satte du en privatdetektiv på mig? - Ja, det gjorde jeg.
Så vidt han kan se, eksisterer du ikke.
- Jeg er med. - Ja.
- Imponerende. - Ja, ikke sandt?
Jo...
Teknisk set...
stemmer det. Jeg eksisterer ikke.
Eller snarere, det navn, du søgte på, eksisterer ikke.
Alice, Robert Hansen er et dæknavn.
Mit rigtige navn er Robert Freegard.
Alice, vent. Hør på mig et øjeblik.
- Du er gift, ikke? - Nej, jeg er ikke gift.
Alice, hør nu.
Jeg er officer i den britiske efterretningstjeneste.
MI5.
- Du arbejder i et bilfirma. - Det er mit dække.
- Jeg kan ikke fortælle mere end det. - Hvad? Hold nu op.
- Nej, beklager. Fis med dig. - Det er sandheden.
Hvem er Sophie så?
Hvordan kender du til hende?
Hun ringede til dig, mens du var i bad.
Hun arbejder sammen med mig. Jeg vejleder hende i en opgave.
Under dække, ligesom mig. Vi er med i samme efterforskning.
Alice, hør her. Jeg er klar over, at det er et chok, men det er sandheden.
Jeg... Jeg er bare...
Spion?
Nej. Du sagde til mig, at du aldrig ville kunne dræbe nogen.
Jeg tror ikke, at jeg kan.
Jeg har aldrig gjort det.
- Har du en pistol? - Nej, det er ikke som på film.
Nu hvor jeg har fortalt alt det her, må jeg give mine overordnede besked.
- Du vil blive undersøgt. - Undersøgt?
De vil indhente grundlæggende oplysninger om dig.
Det er irriterende, men det går stærkt.
Alle langvarige partnere skal undersøges.
Hvor har du den fra?
Jeg lånte den i firmaet.
De leaser den til mænd, som vil imponere smukke kvinder.
Åh, du godeste.
Det er sandt.
Hvad laver du?
Sådan.
- Din tur. - Hvad?
- Åh, nej. - Kan du ikke køre?
- Jeg kan køre. - Godt.
Mener du det?
- Kom nu. - Okay.
Fandens!
Åh, herregud.
Det her er sindssygt!
- Hvad nu? Du må lære mig det. - Det skal jeg nok.
- Hvordan føles det? - Godt.
- Nervøs? - Ja.
- Kør lidt hurtigere. - Vi er oppe på 110 km/t.
Ja, netop. Tryk på sømmet.
Kom nu!
- Okay. - Kom nu.
Åh, for fanden da!
Kom nu!
- Åh, herregud! - Ja! Bilen er skabt til fart
- Åh, herregud! - Giv den gas!
- Kom nu! Hurtigere! - Åh, herregud!
Åh, herregud!
- Se lige det sted! - Vi har det hele weekenden.
- Ikke dårligt, vel? - Jeg elsker det. Det er fantastisk.
Du er fantastisk.
- Du er distraherende. - Hvordan kan du arbejde? Se stedet her.
Jeg er kommet bagud, fordi nogen sms'er til mig på kontoret.
Stop nu.
- Har du overvejet at lave noget andet? - Hvad mener du?
Hvis du ikke var advokat, hvad ville du så lave?
Det ved jeg ikke.
Være min egen chef, helst.
- Igangsætter? - Det er fjollet.
Nej, det er det ikke.
Og børn?
Børn?
Vil du have børn?
Vil du?
Ja.
Om fem år vil jeg have mit eget firma og et barn, måske to.
Ville du forlade efterretningstjenesten?
Ikke med det samme.
Men jeg har ydet min del. Det er tid til forandring.
Hvilken slags firma?
Billeasing.
Mener du det?
- Billeasing? - De rige køber ikke biler længere.
De vælger korttidsleje, så de kan komme videre, når de bliver trætte.
Jeg forsikrer dig. Man kan tjene en formue på billeasing.
Se dig med alle dine planer.
- Man skal have en plan. - Det skal man.
- Ja, det skal man. - Det skal man.
Hvor er du smuk!
Gå din vej.
- Ved du hvad? Farvel! - Nej!
Robert, du er en modig mand, der tør kæmpe mod Alice til hverdag.
Meget morsomt.
Jeg tror, at jeg kan tackle hende.
Hvordan går det i bilbranchen for tiden?
- Det kunne ikke gå bedre. - Det ender galt, mærk dig mine ord.
- Folk har for stor gæld. - Det tror jeg nu ikke.
Man må smede, mens jernet er varmt, som man siger.
Tak.
- Hvad er dine fremtidsplaner? - Mor!
Vi beder ham ikke om at gifte sig med dig. Vi spørger om hans planer.
- Far! - Det er okay.
Jo, Madeleine, mine planer er...
- At få det bedste ud af tingene. - Selvfølgelig.
Alice og jeg overvejer faktisk at starte et firma sammen.
Billeasing.
Nej, Alice er meget dygtig advokat.
Jeg forlader ikke jobbet, far. Det er bare et sideprojekt.
Sideprojekt?
Du er jo igangsætter, Richard. Du kan ikke bebrejde os for at forsøge.
Man vil altid have mere end det, der er foran en, ikke sandt?
Jeg tror ikke, at det handler om at ville have mere, ikke materielt set.
Hvad handler det så om?
Det handler om...
Om frihed.
Du godeste!
De hadede mig.
Nej, min mor syntes om dig.
- Men, ja... Far hadede dig. - Ja...
- Jeg taler for meget. - Det gør han også.
- Som to hjortehanner i en lysning. - Ja.
Men mine horn er større end hans.
Han har måske ret om firmaet.
Vi skulle måske holde os til det, vi kan.
Nej! Vi burde gøre det.
Det burde vi.
- Jaså? - Ja.
- Så gør vi det. - Lyt ikke til min far.
- Vi skal videre. - Nu?
Nu.
- Hvad så med mine ting? - Glem dem.
Er vi blevet afsløret?
- Jeg har været meget forsigtig. - Nej.
Nej, du...
Du fik jobbet.
- På feltofficeruddannelsen. - Hvad?
- Du er blevet udvalgt. - Hvad?
- Åh, herregud... - Din dage som freelancer er forbi.
Hør her. Den starter ikke med det samme.
Jeg skal finde en bolig til dig indtil da.
Det er nu, det sker.
Hør... Kom nu.
- Undskyld. - Tillykke, Sophie.
Ingen fortjener det mere end dig.
Åh, herregud.
Nu kører vi.
- Jeg ville ikke sige det i telefonen. - Okay.
Manden, du spurgte om, spøgelset...
Nå ja. Nej, det er opklaret.
Ja, det lykkedes mig at grave lidt mere frem.
Fortsæt.
Vi ved, at Robert Hansen ikke eksisterer, ikke officielt.
Men i registeret fandt jeg nogle mindre domme mod Robert Hansen-Freegard.
Intet alvorligt, men alligevel...
Jeg synes om at være grundig, så jeg søgte på alle kombinationer.
Robert Hansen, Robert Hansen-Freegard, og Robert Freegard.
Retsdokumenter?
Hemmelige, endda. De henviser til en vis Robert Freegard.
Fødselsdato: 21. maj, 1967.
I 1991 var han i retten.
Han var tiltalt for genere privatlivets fred.
Nogle år senere lykkedes det ham at få sagen nedlagt, eller en anden.
Hvad drejede sagen sig om?
Han var tiltalt for at stalke og chikanere en ung kvinde.
Julie Harper. Han gjorde hendes liv til et helvede.
Jeg kunne ikke finde hende, men jeg fik et telefonnummer til Bridget Harper,
som formentligt er hendes mor.
Ellers noget?
Nej.
Nej tak.
- Hvordan gik det på arbejdet? - Fint.
Er alt i orden?
Ja.
Har du hørt fra mine arbejdsgivere?
- Dine arbejdsgivere? - Ja.
De har vel ikke shit-testet dig?
Shit-testet?
Smidt noget uventet skidt efter dig, for at se, om du bider på.
De hjælper dem med at lave en psykisk profilering.
- Hvad mener du med 'smide skidt'? - De kan være ret kreative.
De gør det ikke altid, så glem, hvad jeg sagde.
Nej, jeg mener... Hvad slags skidt?
Det ved jeg ikke. Noget skidt om mig
for at få dig ud af balance og teste din loyalitet over for dig.
Jeg tror ikke, at de gør det. Selv om de gjorde, så ved jeg
at du ville tackle det fint, så glem, at jeg sagde noget.
Færdig. Sådan.
Smag det her.
Der var faktisk en ting til, jeg ville sige til dig.
- Jaså? - Ja.
Jeg elsker dig.
Godt, nu spiser vi.
Det her er den bedste bolognese, du har fået. Det lover jeg dig.
Okay, shit-test mig.
- Hallo? - Hej.
- Fru Harper? - Det stemmer. Kan jeg hjælpe dig?
Hej, jeg hedder Alice Archer. Jeg er ked af at forstyrre.
Jeg vil gene tale om en, din datter kendte.
Han hedder Robert Freegard.
Fru Harper?
Hej, skat.
Du ser fantastisk ud.
Fint sted.
I dag har jeg talt med en, der har kendt dig.
Hun fortalte en utrolig historie.
- Jaså? - Bridget Harper.
Julie Harpers mor.
Hun sagde, at du og Julie havde en stormfuld affære for mange år siden.
Hun lånte 20.000 af sine forældre til et bryllup, som ikke blev til noget.
- Jeg sagde jo, at det her ville ske. - Hold nu op.
Der kom en retssag. Du chikanerede hende.
- Siger du, at det er et påfund? - Nej, ikke det hele.
Julie var min første kæreste.
Jeg troede, at jeg elskede hende. Det gjorde jeg måske også.
Hun drak meget. I starten undskyldte jeg det.
Jeg tænkte, at det var normalt, men det var det ikke.
Hun var alkoholiker. Det var...
Det var frygteligt. Hun er grunden til, at jeg holdt op med at drikke.
Jeg fik hende til at gå i behandling. Vi fandt et sted. Privat og dyrt.
Hun lånte penge af sine forældre, men fortalte ikke sandheden.
Og aftenen før hun skulle af sted, forsvandt hun bare.
Hun ville nok ikke holde op med at drikke.
Jeg forsøgte jo at finde hende. Og, ja...
Hun meldte mig til politiet for at holde mig væk.
Jeg var i retten. Dommeren afviste sagen efter fem minutter.
Det hele kom frem i mine papirer.
Derfor dukker det op nu. De anvender altid den slags.
- Men kvinden, jeg talte med... - Bridget. Ja, hun findes.
Det er, hvad hun faktisk tror. Ingen kan lave om på det.
For resten, personen, som gav dig de oplysninger, arbejder for os.
Som freelancer, vil jeg tro.
Men hvorfor?
- Hvorfor? - For at se om du stoler på mig i kriser.
Hvor skal du hen?
Jeg vil tænke over, om jeg vil tilbringe resten af mit liv
med en, hvis job har gjort hende til en kynisk, forkælet kælling.
- Hallo? - Hallo? Er det Alice Archer?
Ja.
Undskyld, men jeg fik dit nummer i dag af Bridget Harper.
Jeg ringer om Robert Freegard.
- Hvem taler jeg med? - Jeg hedder Paul Jones.
Robert Freegard har...
Ja, han kidnappede min datter, Sophie.
Jeg beklager, men det her må høre op.
De krænker min og min partners privatliv. Det her er oprørende.
Det var lige før hun tog på college.
Inden det hele begyndte.
Og så forsvandt hun bare?
Hun, en anden pige og en ung mand ved navn Ian Preston.
Hans forældre er fra Burley Vale.
Han kom hjem til sidst, men det gjorde Sophie ikke.
Vi kontaktede naturligvis politiet.
Efter nogle dage ringede hun og sagde, at hun var i sikkerhed
og at de lavede noget vigtigt og ville være væk en tid.
Efter det mistede politiet interessen.
Hvorfor tror du, hun blev kidnappet? Blev hun tvunget til at ringe?
Ikke ligefrem tvunget. Snarere...
Snarere hvad?
Han hjernevaskede hende.
- Hvor er vi? - En sidste opgave.
Men jeg troede...
Ingen spørgsmål.
Jeg forsøgte naturligvis at finde dem.
Jeg sporede hendes kontohævninger over hele landet.
Men jeg var altid to skridt bagefter.
Hvis jeg bare kunne møde hende, så kunne jeg redde hende.
Men det kunne jeg ikke.
Der var en telefonsamtale her, et brev der.
Hun spurgte aldrig, hvordan vi havde det, eller sagde, at hun savnede os.
- Hun bad kun om penge. - Penge?
Det var det eneste, hun ville.
Til sidst bad hun om sin del af arven. Hun ville have den straks.
Inden vi dør.
Og gav I hende pengene?
Ja. Jeg indser nu, at det var en fejltagelse.
Hvor meget gav I hende?
Omkring 300.000 pund.
Hvis der er en måde at få ham til at lede dig til hende,
hvilken som helst...
Jeg mener... Jeg ved ikke...
- Hvordan? - Du står ham stadig nær.
Kan du fortsætte lidt endnu, så siger han måske, hvor hun er.
Find ud af noget. Hvad som helst.
Jeg kan ikke love noget. Jeg har mange ting at overveje.
Tak.
Og...
Det gør mig ondt.
Tror du på Gud, frøken Archer?
Og Djævelen?
Det har jeg faktisk ikke tænkt over.
Men det gør jeg.
Jeg tror, nogle er sat på denne jord for at repræsentere den ene eller den anden.
Robert Freegard er sådan en repræsentant,
og han er ikke Herrens...
Alice Archer.
- Halløj. - Hej.
Jeg ringede til jobbet. De sagde, at du var ude.
Det var jeg.
Hvor var du henne?
Til møde.
Vi må tale sammen.
Undskyld.
For hvad?
Undskyld at jeg tvivlede på dig.
Jeg havde et valg.
At tro på dig, at stole på dig eller svigte dig.
Og jeg svigtede dig.
Det vil ikke ske igen.
Jeg elsker dig.
Jeg er her for dig.
Altid.
- Hvorfor gør vi det her? - Det må du ikke vide.
- Jeg kan vist ikke. - Svigt mig ikke midt under en opgave.
Jeg ved ikke, om vi skal opkøbe dem eller stævne dem.
Hvad siger du? Skal vi overtage dem
eller starte en krig mod dem og knuse dem i retten?
Alice? Hvad er handlingsplanen?
Undskyld?
Jeg betaler meget for dine råd.
Det mindste, jeg forventer mig, er din opmærksomhed.
Selvfølgelig.
Dit svin.
Forbandede svin.
HÆVET BELØB: 120.000 PUND
Alice!
Frøken Archer. DC Sonny Chandra, Londons politi.
Ja, kom ind.
Vi har spurgt vores kolleger i efterretningstjenesten.
Han arbejder ikke for dem, og har aldrig gjort det.
Nej, selvfølgelig ikke.
- Og de penge, han har hævet... - Stjålet.
Da han var medindehaver af kontoen, er det lidt mere kompliceret.
Hvad mener du?
Vi skal høre hans version for at se, om der er foregået noget kriminelt.
Det kan du ikke mene.
Jeg beklager.
Du må ikke bebrejde dig selv noget. Den slags sker hele tiden.
Oftere end du tror.
Han vidste, at jeg vidste besked, så han handlede først.
Jeg er en jubelidiot.
- Du behøver ikke være enig. - Nej, jeg...
Undskyld, jeg var bare...
- Hr. Freegard? - Ja.
Det er DC Sonny Chandra fra Londons politi.
Det drejer sig om et muligt bedrageri vedrørende Alice Archers konto.
Er det, hvad hun har sagt til dig?
Hør her...
Vi var lidt uenige om, hvordan vi skal fortsætte med vores firma.
Jeg har hævet en sum penge, hvilket jeg har ret til,
til at købe et antal biler. Der er ikke tale om bedrageri.
Vil du komme ind på stationen og tale om det?
Ja, naturligvis.
Jeg er tilbage i London på onsdag.
- Klokken 16.00? - Ja, fint.
Notting Hill-stationen. Spørg efter mig i receptionen. Chandra.
Godt, så ses vi.
Jeg ser frem til at få styr på det her.
- Hvad har jeg trænet dig til gennem årene? - At blive en feltofficer.
Hvad er din rolle?
At smelte ind og overleve længe i alle miljøer.
Ubemærket, selvstændig, barsk.
Hold dig inden for postområdet. Nogen opsøger dig og fører dig til uddannelsen.
- Hvornår? - Skal du spørge om det i felten?
Forestil dig, at du er ude i felten.
Hvis jeg skal kontakte dig. Intet kort, kun indkommende opkald.
Sætter du et kort i for at ringe, er du dumpet. Forstået?
Ja.
Indtal venligst en besked efter tonen.
Du vil nok aldrig høre denne besked,
men du skal vide, at du ikke har knust mig.
Det er vigtigt, at du ved, at du ikke har knust mig.
- Hvordan går det? - Fint. Helt fint.
Du ser træt ud.
Det skal man aldrig sig til en kvinde.
Jeg siger det til en medarbejder.
Hvor vil du hen, Andrew?
Se dig selv.
Du er et vrag.
Hør her.
Vi synes, du skal tage fri. Nogle uger.
- Vi? - Medejerne.
- Virkelig? - Ja.
Andrew, sig det lige ud.
Skal jeg søge et andet arbejde?
Hvis du tror, at du vil få det bedre et andet sted,
så ja.
Alice?
Jeg er ked af det.
Er du ked af det?
Ja, jeg er meget ked af det.
Af det hele.
Løgnene. At jeg tog pengene.
Jeg ved, du tror, at det kun var én stor løgn, men det var det ikke.
Jeg elsker dig.
Du er nok den eneste person, jeg virkelig har elsket.
I hele mit liv.
Kun dig.
Jeg ønsker bare... Jeg ønsker, at du ved det.
Farvel, Alice.
Nummeret har ingen abonnent...
- Må jeg byde på en drink? - Beklager, jeg er ikke...
Hør på mig. Et minut af din tid. Ikke et sekund mere.
Så jeg tænkte bare...
Du tænkte bare.
Du tænkte bare:
'Hun ser godt ud.'
- Ja. - 'Rigtig godt ud.
Men hun ser ud til at være mindst 30.
Altså, en arbejdende kvinde, som er ved at blive en anelse desperat.'
-Nej, jeg... 'Hun sidder der og drikker alene.
Det betyder sikkert, at hun er ked af det.
Måske på grund af en mand.
Det kan betyde, at hun er parat til et vredt knald.
Eller et hævnknald.
-Eller bare et trist knald.' -Jeg ville ikke...
'Men hvis jeg har held til at knalde hende,
skal jeg ikke give hende nogen kontaktoplysninger
for hun er den sidste slags pige, der skal opsøge mig i morgen.
Det ville være en katastrofe.'
Var det, hvad du 'bare tænkte'?
Forbandede...
Forbandede svin. Forbandede svin!
Forbandede svin!
Du må hjælpe mig med at finde ham.
- Alice, det er ikke en god idé. - Du ska, Phil.
At komme efter ham er ikke svaret. Pengene er væk.
- Det handler ikke om det længere. - Hvad handler det så om?
Hævn? Det får du aldrig, Alice.
Han er stadig herinde. I mit hoved.
Han forsvinder ikke, før jeg ser ham i øjnene en sidste gang.
Hør her. Jeg var politimand i 18 år.
Så har man med tre slags mennesker at gøre.
Skøre, bedrøvede og onde.
Skøre med almindelige psykiske problemer, som kommer i vanskeligheder.
Bedrøvede har haft møgliv. Ikke sært, at de bliver forbrydere.
De er det store flertal af forbrydere, men...
De onde er noget helt andet.
Sociopater, psykopater, fuskere, manipulatorer.
De bruger hele deres liv på at nedbryde folk.
Kloge. Altid et skridt foran, og de har alle en ting tilfælles.
- Hvad er det? - De kan ikke forandres.
De gør det igen og igen,
og de holder aldrig op.
Det eneste, man kan gøre, er at holde sig væk fra dem.
Det sidste, du vil, er at se ham igen.
Forsøg at få styr på tingene.
- Mange firmaer mangler folk som dig. - Nej, det er slut nu. Jeg er færdig.
Phil.
Alice.
Vil det overraske dig, hvis jeg ikke følger dit råd?
Selvfølgelig ikke.
Men for Guds skyld, vær forsigtig.
De finder intet billigere end 9.000. Det kan Daniel bekræfte.
- Hej. - Hejsa.
Ved du, hvad du leder efter?
- Ian Preston? - Ja.
Hej. Jeg hedder Alice Archer.
Jeg vil gerne tale med dig om Robert Freegard.
I to år levede vi på flugt fra IRA.
Vi brugte falske navne og flyttede omkring.
Han sagde, at IRA ville dræbe os for at statuere et eksempel
og at hvis vi tog hjem til vores familier, ville vi bringe dem i fare.
Efter nogen tid sagde han, at vi var kandidater til et specialprogram.
- Et program? - Rekrutteringsprogram til MI5.
For at blive officerer ligesom ham. Vi skulle gennemgå nogle test.
- Hvilke test? - Spionting. Levere et brev et sted.
Følge efter nogen på gaden for at bevise, at man kunne.
Hvor længe stod det på?
For mit vedkommende i fire år.
Jeg ved, at det lyder fjollet, men han får en til at tro på det.
- Du ved, hvad som helst. - Det lyder ikke fjollet i mine ører.
Han sagde noget til mig engang.
Det var noget henkastet, men jeg har aldrig glemt det.
Han sagde, at alle har en historie, de vil have fortalt.
Hvad var din historie?
Se dig omkring.
Jeg er en bonde. Et enkelt liv. Oftest kedeligt.
Han gav mig det modsatte af kedeligt.
Hvilken historie ville du høre?
At jeg kunne være fri.
Ian, må jeg spørge om noget? Hvordan slap du ud af det?
Det gjorde jeg ikke.
En dag, da jeg vågnede, var de bare væk.
Ja, jeg forlod ikke Freegard.
Han forlod mig.
Han, Sophie og Mae var bare væk.
Mae?
Ja, Mae Hansen. Hun var med os i mange år.
Hansen?
Kidnappet? Det har han ikke!
I 1993 tager han tre studerende fra Trent Hamilton-universitetet.
- To af dem, unge kvinder, er borte. - De kontaktede deres familier.
For at bede om penge. Sonny, for fanden! Se her.
Det her er den juridiske definition af kidnapning. Læs den.
Jeg ved, hvad det er. Det her er latterligt.
'Kidnapning er at tage en person eller en anden gennem tvang eller bedrag.'
Det er bedrageri. En forbrydelse. Vi kan knalde ham.
- Er du nu blevet anklager? - Nej, men mere advokat end dig.
Undskyld.
- Jeg kan lade mig rive med. - Det siger du ikke?
- Så han har anvendt Mae Hansens navn? - Af og til anvender han Robert Hansen.
Og Robert Hansen-Freegard. Af og til bare Robert Freegard.
Ja, hvorfor gør han det?
Hvorfor anvende netop hendes navn?
Jeg kører Mae Hansen gennem databasen.
Har hun kontaktet alarmtjenesten, kan vi få en adresse frem.
Ikke meget, men et forsøg værd. Men chancen for at komme videre...
- Ja, du ved... - Tak.
Har du altid boet her alene?
Jeg har ikke giftet mig, hvis det er det, du mener.
Og du?
Ja, desværre. Det endte ikke godt.
Undskyld.
Hvad lavede du i USA?
Jeg var akademiker. Psykologi.
- Psykologi? - Ja.
Du må hellere passe på. Jeg kan læse dig som en åben bog.
Det skal jeg nok.
Fortæl mig det.
Hvad er din hemmelighed?
- Min hemmelighed? - Ja.
En fyr som dig, der bor alene og ikke taler ret meget om sin fortid.
Laver en vildt god spaghetti bolognese.
Hvad skjuler du?
- Du er altså god. - Det er jeg!
Jo, Jenny...
Det er noget, jeg vil fortælle dig.
Det er om mit arbejde.
Jeg er faktisk ikke bilsælger.
Jeg elsker dette sted.
Ja, også jeg.
Har du aldrig overvejet at lave noget helt andet?
Hvad mener du?
En ny karriere.
Som hvad?
Det her vil lyde tosset.
Sig det.
Der er en rekruttering på vej.
På arbejdet. De søger efterretningsanalytikere.
Hvad for noget?
Du godeste.
Synes du, jeg skal blive spion?
Du ville ikke blive feltofficer, men analytiker.
Du har en baggrund inden for psykologi.
Du kan aflæse folk, bedømme deres motiver.
Jeg tror, at du ville være rigtig god til det.
- Men jeg er amerikaner. - Vi rekrutterer ofte NATO-allierede.
Robert, jeg må fortælle dig noget.
Herregud... Her kommer det.
Jeg får en ret tung cocktail af antidepressiva.
Siden skilsmissen.
Så...
Så? Jeg kan ikke se, at det skulle være et problem.
- Og ærtemos? - Ulækkert.
- Mener du det? - Ja!
Jo, Jenny...
Hvis du tager jobbet, er der nogle ting, vi skal tale om.
- Du sagde, at du har et stort studielån. - Ja.
Ja, det kan blive et problem.
- Virkelig? - Ja.
Alle, der går på college i USA, har gæld.
Det ved jeg. Her i landet ser efterretningstjenesten
stor gæld blandt personalet som en potentiel sårbarhed.
- En risiko for afpresning. - Er det sandt?
- Laver du sjov? - Nej.
Jeg ved, at det er fjollet.
De sidder fast i deres gamle tankegang. Det er absurd.
Hvor stor er din studiegæld?
Da jeg tjekkede sidst, var den på omkring 80.000 dollar.
- Nå da... - Ja, sådan er det i USA.
Og du kan ikke betale den ud?
Jeg kigger lige i lommerne. Nej!
Øv.
Hvis det virkelig er et problem, så kan jeg...
Jeg kunne bede mine forældre om hjælp.
Jeg kan måske spørge dem.
Kan det virkelig være hende?
Fødselsdatoen stemmer.
Tak, fordi du lod mig tage med.
Lad mig føre ordet, okay?
- Er du Mae Hansen? - Ja.
Gik du på Trent Hamilton-universitetet med Ian Preston og Sophie Jones?
- Ja. - Inspektør Chandra.
Det drejer sig om Robert Freegard, eller Hansen-Freegard.
Han er her ikke i øjeblikket.
Må vi komme ind?
Tak.
- Hvem er disse børn? - Vores døtre.
Mine og Robs.
Hvor ofte ser du ham?
Han kommer og går. Hans arbejde er meget vigtigt.
Men han forsørger jer?
Dig og børnene?
Hør, Mae...
Er du okay?
Kan vi hjælpe dig?
Hvis du beder om hjælp, så kan jeg hjælpe dig.
- Han sagde, at det her ville ske. - Hvilket?
Han sagde, I ville komme og teste mig for at se, om jeg var loyal.
Nej, Mae. Det her er ikke en test.
- Har I ikke mere at sige, så gå. - Han er i fare.
Hvad?
Rob kan være i fare på grund af det vigtige arbejde, han udfører,
og vi må finde ham for at kunne advare ham.
Mere kan jeg ikke sige. Du forstår. Det handler om rigets sikkerhed.
Ved du noget, der kan hjælpe os med at finde ham?
En adresse, et telefonnummer.
Mae, vi skal finde ham.
Vi skal advare ham.
Kom nu...
Der er en notesbog i hans strømpeskuffe med telefonnumre i.
- Jeg kan blive fyret for det, du gjorde! - Det er rækker med mobilnumre.
- Flere hundrede. - Det beviser ingenting.
- Med dem kan vi finde ham! - Og hvad så?
For hvilken forbrydelse? Lad mig høre, du er jo advokat.
Og selv om der bliver rejst tiltale, hvad vil juryen sige om Mae Hansen?
- Hun er mor til hans børn! - Ser du det ikke? Han stopper aldrig.
Han vil fortsætte med at ødelægge folks liv, til nogen stopper ham.
Jeg er ked af det. Det må have været...
Det må have været svært at se børnene og sådan, men det er ikke nok.
Intet af det er tilstrækkeligt.
Nummeret har ingen abonnent. Kontroller venligst...
- Mærkeligt at de ikke har ringet endnu. - Det er mange penge, Robert.
Det tager tid.
Jeg behøver ikke søge jobbet i denne omgang. Det kan vente.
Ærligt talt... er jeg ikke engang sikker på, at jeg burde gøre et.
Du indser nok ikke, at der ikke bliver en næste gang.
Robert, hvad laver du?
Hvad laver du?
- Hvad fanden laver du? - Du har ikke brug for dem.
- Jeg skal have min medicin! - Nej, du stopper med dem i dag.
Jeg kan ikke bare stoppe. Det går ikke.
Jo, det kan du. Jeg er her. Jeg vil ikke lade der ske dig noget.
Det lover dig, Jenny.
Det her er godt for dig, okay?
Det er godt for dig. Det er godt for dig.
Hej...
- Ude hele natten igen? - Knyt.
- Du havde ret. - Om hvad?
Han stopper aldrig.
- Kan du tage med? - Hvor skal vi hen?
Til den amerikanske ambassade.
Giv mig ti minutter.
Fem!
Tak, fordi De kom, frøken Archer. Jeg er agent Harland.
Følg med mig.
Sid ned.
Så vidt jeg har forstået, har De lidt erfaring med denne mand.
Hvad handler det her om?
FBI vil gerne vide, hvor en vis amerikansk statsborger befinder sig.
Jenny Jackson.
Hun har været i Storbritannien i tre måneder.
Hun plejer at ringe til sine forældre flere gange om ugen,
men for omkring tre uger siden forsvandt hun sporløst.
For et par dage siden ringede hun til sine forældre i Connecticut
og bad dem om 80.000 dollar.
Hun sagde, at hun skulle betale sit studielån ud for at få et job
som hendes kæreste havde skaffet hende.
Kæresten kalder sig Robert Freegard.
- Fik I ham overvåget? - Vi kom aldrig så langt.
Jeg har en notesbog.
Det er kun numre til alle hans kontantkorttelefoner.
Jeg ringede til dem. Halvdelen af dem er spærrede.
Må jeg se den?
Hvad?
Agent Harland, jeg ønsker ikke, at Deres personale ringer til numrene.
Undskyld?
Hvis de når Robert eller Jenny eller et af ofrene,
så kan de spolere det her. Vi har kun én chance, kun én.
Mine agenter er uddannede efterforskere. Forhandlere.
Men de kender ikke Robert Freegard, som jeg gør.
- Lad mig ringe. - Jeg kan skaffe kendelse.
Faktisk har De brug for en bevisindhentningsordre.
De udstedes normalt af Landsretten.
Jeg forstår, hvad du mener.
De ringer, og jeg lytter med.
Vi samarbejder.
Det er en aftale.
Nummeret har ingen abonnent. Kontroller venligst nummeret.
Nummeret har ingen abonnent. Kontrollere venligst nummeret.
Ja, giv mig indkøbsstederne for hver mobiltelefon på listen.
Sæt dem på kortet, marker dem og giv mig dem, tak.
- Hørte du det? - Ja.
Perfekt.
Hallo?
Rob? Hallo?
Sophie?
Jeg ringer tilbage.
- Hvem er det? - Sophie...
Jeg hedder Alice.
Jeg er Robs kollega. Jeg arbejder sammen med ham.
Hvor er Rob?
Jeg kan ikke tale om det i telefonen, Sophie.
Hør her. Vi er parate til at tage dig ind.
Er jeg blevet godkendt?
Ja, Sophie. Det er du.
Du er blevet godkendt.
Rob sagde, at han ville hente mig.
Han er på en opgave. Du får ham snart at se.
Okay.
Sophie, hvor er du?
Hvor befinder du dig?
Mor...
Hvis du sender pengene, vil det hjælpe mig til at få det nye job.
Det betyder meget for mig. Alt løser sig, når gælden er betalt.
Mor?
Jeg har virkelig brug for, at du sender pengene, okay?
Jeg har det virkelig dårligt, Robert.
Kan du hjælpe mig?
Hør her. Det her er vigtigt.
- Vi kan ikke fortælle hende sandheden. - Hvad?
Vil vi finde Jenny, kan vi ikke fortælle Sophie Jones sandheden. Ikke endnu.
Hvorfor ikke?
Fordi det kan knuse hende.
Robert...
Jeg... Jeg har brug for min medicin.
Hej, Sophie.
Jeg hedder Alice.
Det er mine kolleger.
Er du parat til at køre?
Sophie.
Du har været meget dygtig.
Det er okay.
Sådan.
Du kan brække dig så meget, du vil.
Som en del af din træning med Rob
boede du på mange skjulesteder, ikke sandt?
Jo, flere dusin.
Var der nogle af de, der skilte sig ud?
Hvad mener du?
Føltes nogen af dem anderledes?
Måske mere som et hjem.
Ja, der var et sted, hvor jeg...
- Jeg havde bind for øjnene på vej dertil. - Ja. Præcis.
Kan du huske, sådan nogenlunde, hvor det lå?
Jo...
Rob lærte mig, at hvis en af ens sanser er væk,
kan man få hjælp af de andre.
Vi kørte mod syd fra Cambridge
og da vi kørte på M11, skulle jeg have bind for øjnene.
Så kørte vi lige ud i ti minutter.
Jeg talte sekunderne. Og så...
Vi drejede til venstre oppe i bjergene og kørte i cirka 30 minutter.
Det stemmer.
Et antal mobiler blev købt i nærheden af Saffron Walden.
Godt klaret, Sophie.
Godt klaret.
Jeg er ked af det. Jeg kan ikke...
- Jeg kan ikke huske præcis hvor. - Det gør ikke noget.
Du er meget dygtig.
Hallo? Jenny, er det dig?
- Rob? Er det Rob? - Ja.
- Må jeg tale med Jenny? - Nej, ikke lige nu. Hun er i bad.
Vi har overført alle pengene.
- De er der nu. - Okay.
- Vil du sige det til hende? - Det skal jeg nok. Tak.
Rob, sig mig en ting. Er hun okay?
- Ja, hun har det fint. - Godt...
- Vi tales ved snart, okay? - Hvor...?
Det er mørkt. Vi vender tilbage i morgen.
Nej.
Vi fortsætter.
Okay.
Jenny.
Jenny, jeg har gode nyheder. Dine forældre har overført pengene.
Er det ikke alle tiders?
Hør...
Jeg tror, der er lidt af din medicin i bilen.
Skal jeg se efter?
Jenny?
Jenny, alt ordner sig.
Alice.
På et tidspunkt må du stoppe, Robert.
Det kan ikke fortsætte evigt.
Du er ikke alene.
Følg med mig. Du kom ikke for at fange mig.
Du kom for at se, om det, jeg sagde i telefonen, er sandt.
Om du er den eneste, jeg har elsket.
Alice, det er sandt.
Du ved, at det er sandt. Du er den eneste.
Alice, se på mig.
Se på mig, Alice.
Du er nok min sidste chance, Alice.
Jeg kan forandre mig. Det kan jeg. Kom nu. Der er et liv for os.
Dig og mig. Vi tager væk herfra.
Vi skider på det hele. Vi hopper ind i bilen. Nøglerne sidder i.
Kom nu.
- Flygter du, fanger de dig. - Nej, det gør de ikke.
Det gør de ikke.
Kom. Nu kører nu.
Alice, nu gælder det. Det er nu eller aldrig.
Alice, kom nu.
- Alice? - For helvede.
Alice!
Sophie?
Hun skal nok klare sig.
Fysisk, i hvert fald.
Jeg er glad for, at du er uskadt.
- Tak. - Tak.
TO ÅR SENERE
Alle, der trådte ind i den verden, lagde deres tidligere liv bag sig.
De personer, de var.
Det var prisen, de måtte betale.
Og mange af os i denne sal har måttet betale dyrt.
Han lovede os frihed, men faktisk tog han den fra os.
Men vi står her som bevis på, at der er en udvej.
Nu kan vi fortælle vores egne historier.
Det er ægte frihed.
Tak, frøken Archer.
Jeg forstår, at De ikke længere er praktiserende advokat. Stemmer det?
Jeg er selskabsdirektør.
Mit selskab leaser luksusbiler til erhvervskunder.
- Vi lukker om ti minutter. - Helt i orden.
Tak.
Selv tak.
Undskyld.
Jeg er nødt til at spørge.
Nogle af de indsatte siger, at du faktisk ikke er en fange.
De siger, at du er MI5 eller sådan noget.
At du efterforsker Baileybanden nede i 1'eren.
Jeg kan ikke tale om det, og du bør heller ikke gøre det.
- Det kan få mig myrdet. - Ja, selvfølgelig.
Din hemmelighed er sikker hos mig.
Hvis du får brug for noget, skal du bare spørge.
Ja.
Er alt i orden?
Det er uendeligt.
Det stopper aldrig.
Vi får se.
ROBERT FREEGARD BLEV DØMT FOR KIDNAPNING, TYVERI OG BEDRAGERI.
HAN BLEV IDØMT FÆNGSEL PÅ LIVSTID.
DE TO KIDNAPNINGSTILTALER BLEV APPELLERET. HAN BLEV LØSLADT I 2009.
SIDEN DA ER FLERE BEDRAGERIER OG FORBRYDELSER BLEVET OPDAGES.
OMFANGET AF HANS FORBRYDELSER BLIVER NOK ALDRIG KENDT.
Baseret på artiklen 'Jagten på agent Freegard' af Michael Bronner
Tekster: Torben Christensen www.firstlightmedia.com