Lāzeru frekvences tests 19-B.
Sākt!
Pārbaudīt līmeņus!
Līmeņi kārtībā.
Labi. Viss strādā.
-Eju laukā. -Sapratu.
Jamato? Tu nāc?
Nāku.
Aizej uz 44 kiloherciem!
-Uz sevišķi augstu frekvenci. -Bez pārmaiņām.
Varam pieregulēt amplitūdu.
Kāpēc tas nedarbojas?
Sasodīts!
Zaudēju derības. Domāju, ka tas būs tikai rīt.
Kas tas ir?
Citplanētietis ik pa laikam raida šo signālu.
Nezinām, kāpēc, bet tas vienmēr ir tāds pats.
Re! Paskaties!
Un tagad.
Tas arī viss.
Ko tas dara?
Nav ne jausmas.
Pārsūti Nikilam!
-Darīts. -Droši vien agonijas elsas.
Tas kuģis ir kā bojāts milzu bioorganisms.
Citplanētieša gāzes.
Cik bieži tas notiek?
Reizēm ik pēc dažām dienām, reizēm - stundām.
Sākumā Nikils bija sajūsmā,
bet tagad tas vienkārši krājas datu kaudzē.
Apokalipsē ir tikai šis frekvenču diapazons.
-Trešā bāzes nometne, atsaucieties! -Trešā bāzes nometne klausās.
-Micuki Jamato jāierodas klīnikā. -Sapratu. Beidzu.
Laiks skenēt smadzenes.
Tas nav nepieciešams. Man nekas nekaiš. Man jāatgriežas.
Ir pastiprināta aktivitāte valodas apstrādes un runas centros.
Skaņas vai balsis no neidentificējama avota?
Es vēl neko neteicu. Kāpēc tu pieraksti?
Un, ja teiksi, ka atbildēsi, kad šis būs galā…
Tad es atbildēšu, kad šis būs galā.
Man viss ir kārtībā. Es pateikšu, ja nebūs.
Patiesībā to tev pateikšu es.
Bet ļaušu tev atgriezties pie darba.
Kā sokas?
Darbā.
Vai ir izdevies uzsākt saziņu?
Īsti ne.
Bet es varu…
Brīžiem man šķiet…
ka jūtu, kā tas mani vēro.
Tur iekšā esi uzmanīga, labi?
Tu negribi, ka tas okšķerē pa tavu galvu, un tas negrib, ka atmasko tā noslēpumus.
Micuki?
Es viņu pazīstu.
Oļegs Varga.
Pirms trīs gadiem saņēma Nobela prēmiju fizikā.
Tev viss labi?
-Jā, man… -Viss kārtībā.
Zini,
tagad ir īstais brīdis uzdot man jautājumus.
Viņiem tevi vajag vairāk nekā man.
Ko jūs izdarījāt?
Neko. Izmēģinām sekvences. Joprojām nav atbildes.
Atkārtojiet pēdējo!
Ko?
Atkārtojiet!
Palaist 92. Aiziet!
Rādījumi stabili.
Ko viņa dara?
Es nezinu.
Vēl par vienu atpakaļ!
Palaist 91. Aiziet!
Stabili.
Palaist 90. Aiziet!
Šī. Atkārtojiet!
Klau, Jamato!
-Kas notiek? -Nonāciet lejā!
Paņemiet raidītāju!
-Domā, kārtējā izdegšana? -Jā. Redzēsim.
Man šis uzdzen šermuļus.
Jamato, kas notiek?
Palaidiet vēlreiz!
Palaist 90.
Aiziet!
Ej tu nos…
Kāpēc tu tā iezīmē zagtu auto?
Ja nu viņi redzēs?
Mums galvenais, lai mūs var atrast, nevis slēpties.
Kustības pirmais likums ir tāds, ka mēs nepametam nelaimē.
Tas ir labs likums.
No kurienes jūs esat?
No Merionas Ohaio.
Tā ir maza pilsētiņa nekurienes vidū.
Bet tagad jau laikam nekuriene ir visur.
Un no kurienes jūs?
No Ņujorkas.
Kas tā bija par valodu, kurā jūs ar mammu šorīt runājāt?
Viņa mums māca persiešu valodu.
Pati uzauga Sīrijā, bet viņas mamma ir irāniete.
Nezinu. Laikam viņai pietrūkst māju vai kas tāds.
Raija, mīļā. Lai visi kāpj mašīnās.
Diez vai tavai mātei patiks, ka to dari.
Dod man to bundžiņu, pirms tava mamma pamana.
-Sem! -Par vēlu.
Ej iekšā!
Pārbaudi, vai māsa sakravājusies.
Tiksimies tur.
Tur. Pēc divām minūtēm. Ej.
Kas tas ir?
Laikam jau normāla bērna uzvedība.
Aizvediet mūs uz nākamo bēgļu centru!
Nerunājiet ar maniem bērniem!
Labi.
Vai jūs kādreiz atslābstat?
Ko?
Es jautāju: "Vai jūs kādreiz atslābstat?"
Kā lai to spēj jūsu bērni, ja pati nemākat.
Esam dzīvi tikai tāpēc, ka neesmu atslābusi.
Mēs brauksim kopā ar jums, paldies.
Pēc tam vairs neapgrūtināsim.
Labi, braucam!
Labrīt, Veid!
-Labrīt, Rozij! -Vai tu viņam jau pajautāji?
Rozij, viņš ir aizņemts. Tu zini, ka šerifu nodarbina armijnieki.
-Es cīnos ar vējdzirnavām, Veid. -Klau, vakar ieveda vienu puisi.
Viņš ir kamerā. Pēcpusdienā viņu pārvedīs.
Un ko man darīt? Pabarot viņu?
Jā. Tas būtu humāni.
-Kopš vakardienas jau trīsdesmit septiņi. -Zinu, Rozij. Zinu.
Es tikai nezinu, ko varu…
Es viņam pajautāšu.
Lūdzu.
Paldies.
Nu tad beidzot!
Pavadīju te visu nakti. Jums te nav neviena dežuranta?
Nu taču! Kas par lietu?
Es atvainojos. Sakarā ar citplanētiešu iebrukumu mums trūkst darbinieku.
Transports būs pēc pāris stundām.
Tikmēr tev vienkārši jāgaida.
Labrīt, Džilijas kundze!
Jūs taču zināt, ka es zvanītu, ja būtu jaunumi, vai ne?
Man žēl, nav.
Kā jūs turaties?
Man viss labi, kundze. Paldies, ka pavaicājāt.
Labi, sazināsimies rīt.
Jums nav pamata mani aizturēt. Paskaties reģistros!
Aiziet, paskaties!
Tu runā ar nepareizo cilvēku. Es tikai atbildu uz zvaniem.
Nu labi. Paklau!
Man līdzi bija piezīmju grāmata.
Gribu zināt, kur tā ir un vai tā ir drošībā.
Galvoju, ka tavas mantas ir drošībā
un tiks tev atdotas, kad atbrauks busiņš.
Pēc brīža atnesīšu tev brokastis. Man jāstrādā.
Skaidrs. Jāmeklē tie pazudušie cilvēki?
Pie šīm sienām ir kādas 30 lapiņas,
un man izskatās, ka jums ļoti vajag palīdzību.
Varbūt izlaid mani un atdod piezīmju grāmatu,
pirms aptrūkstas sienas, kur izlikt paziņojumus.
Kāpēc? Tu palīdzēsi man viņus atrast?
Ja iedosi man piezīmju grāmatu, jā.
Tu kādu esi zaudējusi.
Tev ir tas skatiens.
Kurš ir tavējais?
Varbūt varu palīdzēt tev atrast.
Tas nav smieklīgi.
-Es necenšos uzjautrināt. -Skaidrs.
Klau, es saprotu glābēja kompleksu.
Kā es gribētu, lai kāds puisis no cietuma kameras spētu visu atrisināt,
bet baidos, cienītais… Atvaino, kā tevi sauc?
Kols. Trevante Kols.
Jūras spēku specvienība. Divreiz Afganistāna, vienreiz Irāka.
Viens no tiem.
Es tev ko parādīšu.
Šis man patīk vislabāk.
Šis vīrs ar kājām atnāca no Aļaskas,
jo bija dzirdējis, ka mums esot citplanētiešu apkarošanas brigāde,
un gribēja tajā iestāties.
Šī sieviete sapnī redzēja zaļus cilvēciņus un gribēja, lai mums būtu skice.
Šī kundze sarunājas ar nesen nolaupītajiem.
Vai tu to spēj?
Zini, kas šiem cilvēkiem bija kopīgs?
Viņi visi meklēja atbildi, iemeslu, kaut kādu kopainu.
Bet nevienam no viņiem nerūpēja šī pilsētiņa.
Džeklīna šai pilsētā 20 gadus vadīja mājdzīvnieku kopšanas biznesu.
Nelsam ir trīs dēli, septiņi mazbērni, un viņa sieva joprojām ik rītu zvana,
lai pajautātu, vai ir kādas ziņas.
Ar Ailīnu Greidiju es mācījos vienā skolā.
Viņa bija šerifa vietniece.
Lūk, ko esmu zaudējusi. Ikvienu, kas ir pie šīm sienām.
Un es gribu pasargāt mūsu pilsētniekus, kas vienkārši cenšas dzīvot savu dzīvi.
Tāpēc tu ar savu burvju piezīmju grāmatu
vari dažas stundas pagaidīt, kamēr es turpināšu strādāt.
Un es gādāšu, lai tu tajā mašīnā iesēdies.
Es pat iedošu tev kafiju un kēksiņu, ja apklusīsi.
Mums jāpastiprina signāls.
Domā, tas zina?
Ka iedarbinājām tā aizsega signālu?
Nav ne jausmas.
Neticami.
Tu te esi - cik? Dažas dienas?
Līdz šim neko tādu nebijām atklājuši.
Tā. Paliec šajā frekvenču diapazonā! Palaid caur ļoti augstu frekvenci!
Jamato!
Tev viss labi?
Jā.
Man viss kārtībā.
Man vajag svaigu gaisu.
Jūs neuzvarēsiet.
Viens no jūsu kuģiem ir lejā pie mums.
Es zinu, kas tas ir!
Tas ir trauksmes signāls. Atver vēsturi!
-Ko? -Tas signāls.
Man jāredz katrs gadījums šajos četros mēnešos.
-Tie nav konsekventi. Skaties! -Nav ritma.
Skatieties!
Tas atbilst kubiskajam splainam. Tās nav agonijas elsas.
Tas ir trauksmes signāls. Tas sūta SOS.
Uz kurieni?
Kur tu sūtītu SOS,
ja būtu vienīgais notriektais kuģis uz planētas?
Ja man ir taisnība, nākamais signāls būs pulksten 5.32.
Gribi, lai nakts maiņa nenāk?
Tu četras stundas pavadīji iekšā. Tas jau pārsniedz tavu darba kvotu.
Gribi teikt man, lai nenāku?
Labi. Tātad, ja varam paredzēt nākamo signālu, ko darīsim?
Neļausim tam to sūtīt?
Nē, mēs to uzlauzīsim.
Ko tu te tik vēlu dari?
Cik pulkstenis?
Tikai kādas 11 stundas pa virsu tavai maiņai.
Esmu kaut kam ļoti tuvu.
Jā.
Jā, tu esi.
Tu neuzdevi jautājumu, jo negribi apcerēt atbildi.
Visiem zinātniekiem tajā telpā bija kas kopīgs.
Viņi teica, ka viss kārtībā,
taču tā nebija.
Visi gribēja lūkoties tā citplanētieša prātā…
līdz zaudēja savējo.
Zinu - tu domā, ka esi citāda.
Bet tāpat domāja viņi.
Ikviens no viņiem.
Jā.
"Jā" - tāda ir atbilde uz tavu jautājumu.
Es uzskatīju, ka uz tā kuģa ir Hinata.
Un es vainoju sevi…
par to, kas notika ar viņu.
Ar pasauli.
Es zinu.
Bet vai būs labāk, ja tu sevi sodīsi?
Varētu būt labāk, ja sodīšu viņus.
Ir laiks.
Nāc man līdzi!
Visas sistēmas darbojas.
-Sveika, Maja! -Sveiks, Miša!
Trīs, divi, viens.
Jā! Jā, rokā esi! Rokā esi, sīkais draņķi!
Kas tikko notika?
Mēs… Viņa izdomāja, kā uzlauzt vadības kuģi.
Un tu domā, ka tas SOS signāls tiek raidīts uz vadības kuģi?
Jā.
Acīmredzot to neuztver.
Neviens nav centies atgūt kuģi vai citplanētieti.
Mēs to nezinām.
Nu, domāju, ka es šeit būtu pamanījis citplanētiešu īpašo uzdevumu vienību.
Varbūt viņi signālu uztver, bet ir nolēmuši, ka viens kuģis
nav glābšanas operācijas vērts.
Tas ir neprāts.
Tāpēc viņa domāja, ka tu to novērtēsi.
Maja, kāda ir tava loma šai visā?
Tikai sniedzu morālo atbalstu.
Daži tevi uzskata par biedējošu.
Paldies. Paldies par to, Maja.
-Viņa tā neuzskata. -Nē.
Tātad tu ierosini, ka mēs varētu pieslēgties tā signāla pārraidei.
Un ko?
-Uzlauzt viņu vadības kuģi? -Jā.
Taisnība, man patīk, cik tas ir neprātīgi.
Bet kāds ir mērķis?
Pieņemsim, ka tava premisa ir pareiza un mēs varēsim…
ieraudzīt Matriksu.
Un ko tad, Neo?
Tie citplanētieši kaut kā nokļūst uz Zemes.
Mēs nezinām, kāpēc ar katru dienu viņu ir arvien vairāk.
Un tas ir tāpēc, ka viņi izmanto aizsega tehnoloģiju.
Ja varēsim viņus ieraudzīt, varēsim viņiem uzbrukt.
Gribi atsegt viņu transporta kuģus?
Un notriekt no debesīm.
Pastāv riski.
Kādi gan varētu būt riski?
Tas, kam trāpīsim, nokritīs uz Zemes.
Tas transportkuģis tur ārā ir tik liels kā mazpilsēta.
Riskējam nogalināt vairāk mūsējo nekā viņus.
Staļingrada.
Staļingradas kauja.
Visi domāja, ka kodolbumbas Japānā, atvainojos,
vai D-diena bija pagrieziena punkts cīņā pret nacistiem,
bet tieši Staļingradas uzvara bija tā, no kuras Vācija tā arī neatguvās.
Otrā pasaules kara nāvējošākā kauja.
Padomju Savienība zaudēja vairāk nekā miljonu cilvēku,
bet uzbrucējus atsita.
Šī ir mūsu Staļingrada.
Turklāt 71 % Zemes klāj ūdens.
Es riskēšu.
Vai esat traks?
Maja… Doktore Kastiljo,
vai atbildēsi uz šo jautājumu kā speciāliste?
Un vai uz šo jautājumu vispār kāds atbild ar jā?
Gribējāt uzvaru? Es piedāvāju iespēju…
Dot pavēli visām kodolieroču apkalpēm, citēju:
"Skatieties debesīs pulksten 09.42 un esiet kaujas gatavībā!"
Tieši tā, kundze.
Un, ja ko ierauga, kaut kādu apveidu,
lai to notriec.
Pareizi.
Mums vajadzēs taktisko kodolieroču jaudu.
Mums kaut kas ir, Benja. Mums tiešām kaut kas ir.
Man nepatīk kļūdīties, tāpēc zināt - es to nelūgtu,
ja nedomātu, ka izredzes ir ļoti labas.
"Ļoti labas izredzes".
Cik ilgi?
-Kundze? -Cik ilgi
maniem kodoloperatoriem būs jāblenž debesīs, gaidot, kad kaut kas parādīsies.
Man vajag atbildi.
Es nezinu.
Tad miniet.
Trīsdesmit minūtes.
-Trīsdesmit minūtes, prezidentes kundze. -Trīsdesmit minūtes.
Un pasakiet, ka jābūt gataviem ieslēgt sekošanas sistēmu.
Nezinu, cik ātri viņi signālu pārtrauks.
Vai vēl kā varu jums palīdzēt, Jamato jaunkundz?
Nē, tas ir viss.
Paldies, prezidentes kundze!
Atā!
Labrīt, šerif!
Labrīt, Roza!
Tev ir brītiņš?
Ja atkal ir problēma ar to kafijas automātu…
Ai, nē, nē. Nu, vispār ir.
Bet ne par to es gribēju runāt.
Es vienkārši…
Nu, es prātoju, vai tu jau papētīji tos trīs jaunos gadījumus.
Es paskatījos, kur viņi pēdējoreiz tika redzēti,
un varbūt tur ir kaut kādi pavedieni.
Roza. Mēs darām, ko varam, tici man.
Mums trūkst darbinieku.
Zinu, zinu. Tieši tāpēc es visu apkopoju.
Pierakstīju un atzīmēju visas sakritības ar pārējiem gadījumiem.
Rozij, atstāj to profesionāļu ziņā!
Pareizi. Nu, kā jau tu teici.
Tā kā trūkst darbinieku un arvien vairāk cilvēku pazūd -
nu jau katru dienu -,
man likās, ka novērtēsi palīdzību.
Es novērtēju. Tiešām.
Paldies, Rozij.
Tagad mēģināsim salabot to kafijas automātu, labi?
Nolādēts!
Tev viss kārtībā?
Aizgāju no darba veikalā, lai būtu noderīga,
bet noderu tikai kafijas taisīšanai.
Pat tam ne.
-Varbūt, kā jau teicu, varu palīdzēt. -Jā?
Tās militārpersonas teica to pašu, kad ieradās.
"Varam palīdzēt. Ievērojiet protokolu."
Jums patīk tas vārds "protokols".
Un ko viņi paveikuši?
Ieradās, visu pārņēma, pārvērta bibliotēku par kaut kādu laboratoriju.
Tā viņu lielā bāze bija mūsu vidusskola.
Bena Šeltona saimniecību pārvērtuši par savu krājumu noliktavu.
Amerikas kontinenta epicentrs - ak mēs laimīgie!
Mūsu iedzīvotāji turpina pazust, bet nevienu tas neinteresē.
Jo kas gan ir 37 pazuduši cilvēki,
ja ceturtā daļa cilvēces ir aizgājusi bojā vai pazudusi?
Bet ikvienam no viņiem bija vārds.
Ikvienam ir pazušanas datums.
Bet karavīri uzskata, ka tie datumi ir nāves spriedums,
ko uzrakstīt uz kapakmens.
Datumi.
Tā nav zvaigzne.
Tas ir žetons.
Un tie ir skaitļi.
Tas bija šerifs? Tas vecais vīrs Taisons?
Jā. Un viņš gan būtu kaut ko darījis, ja vēl būtu šeit.
-Kas ar viņu notika? -Pazuda viens no pirmajiem.
Savas pensionēšanās ballītes vakarā. Varens joks, ne?
Viņš mani šurp atveda.
-Ne jau par tādu joku es runāju. -Nopietni.
Ei, paklau! Atnes man to piezīmju grāmatu!
-Mēs to jau izrunājām. Tā ir ieslēgta. Es… -Paskaties uz mani!
Zinu - esi to jau dzirdējusi
un es izklausos tikpat traks kā pārējie, bet esmu zaudējis visu.
Visu. Esmu zaudējis pēdējo cerību, bet es tev saku. Tu domā, ka esi izmisusi?
Pasēdi mēnešiem ilgi interneta zālē, iemainot ēdienu pret minūtēm,
un katru nakti paliec tur līdz četriem rītā.
Atduroties vienā strupceļā pēc otra un neatrodot neko.
Līdz šim. Tieši šajā mirklī es kaut ko atradu, Roza.
Atnes man to piezīmju grāmatu, labi? Lai varu tev parādīt.
Un varbūt, tikai varbūt, mēs varēsim viens otram palīdzēt.
Un tu izglābsi savu pilsētu, un es pārmaiņas pēc uzvarēšu karā.
Paklau, Roza! Tev vajag mani, un man vajag tevi, ja?
Pirms četriem mēnešiem divi svešinieki man palūdza palīdzību.
Bērni.
Un es negribēju viņiem palīdzēt. Negribēju.
Bet man vairs nebija, ko zaudēt,
un tā bija pirmā reize, kad jutu, ka tiešām esmu ko mainījis.
Tāpēc tagad es tev no sirds lūdzu un jautāju:
ko tu vari zaudēt?
Palīgā! Palīgā!
-Raidere! -Palīdziet mums! Lūdzu!
Kāds ir jūsu statuss un atrašanās vieta?
Atkārtoju: statuss un atrašanās vieta.
Esam iestrēguši aizā!
Pasakiet atrašanās vietu! Lūdzu, precizējiet, kur esat.
-Es nezinu. Elka pārejā. -Elka pāreja.
Klau, draugi! Laikam būs jāveic glābšana.
Ko jūs darāt?
Atradu. Pagrieziens uz 6. šoseju.
Henlij, Džekson, Krisij, jūs ar mani.
-Sapratu. -Sapratu.
Jūs teicāt, ka nogādāsiet mūs drošībā.
Un nogādāšu, tiklīdz būsim tikuši galā ar šo izsaukumu.
-Izlaidiet mūs! -Nekurienes vidū?
-Izlaidiet! Izlaidiet mūs šeit! -Paklau…
-Apturiet mašīnu! -Es jūs nogādāšu drošībā.
-Mums tikai vispirms jāizdara šis. -Kāpēc?
Jau teicu. Mēs palīdzam cilvēkiem, ja? Tas ir tas, ko mēs darām.
Paziņojiet, kad zemūdenes būs vietā!
Indija gaida.
Ģenerāli!
Prezidentes kundze,
šī pavēle par komandķēdes apiešanu, maigi sakot, ir satraucoša.
Nepieciešama. Mums jāuzticas operatoriem. Iespēja var būt īslaicīga.
Saviem operatoriem es uzticos. Es neuzticos jūsējiem.
Negribu, ka man uzkrīt ballistiskā raķete neapdomīgas divdesmitgadnieces dēļ.
Pasakiet visiem operatoriem: ja netrāpa, lai detonē gaisā!
Pacentīsimies cits citu nenošaut.
-Apmierināts? -Īsti ne.
Nu, kurš gan ir?
Henlij? Džekson? Krisij? Tas ir šeit.
Sapratu.
Uz 30. dzimšanas dienu
man bija lielākā uguņošana vēsturē.
Trīsdesmit baržas.
To esot varējuši redzēt no kosmosa.
Bija topā veselu nedēļu.
Vai joprojām gribi, lai klīniski novērtēju tavu veselo saprātu?
Tev viss labi?
Pēdējā reize, kad uz viņiem šāvām…
bija pēdējā reize, kad dzirdēju viņas balsi.
Šoreiz ir citādi.
Domāju, ka var aizmirst cilvēku…
atmiņas…
sajūtas…
bet viens mirklis var visu atsaukt atpakaļ.
Kura mana smadzeņu daļa atbild par to?
Cilvēciskā daļa.
Militārpersonas grib, lai rītausmā skatāmies debesīs.
Būs kaut kāda operācija.
Labi. Deivids, Gārsija, sagatavojieties!
-Tu brauksi kopā ar mani, Veid. -Šerif!
Aiziet! Ejam, Kārmaikl!
-Kas notiek? -Sveika, Rozij!
Transportu atsūtīs, kad viņi pabeigs to savu operāciju.
Vari viņu vēl pāris stundas pieskatīt?
Jā. Es palikšu šeit. Mēģināšu salabot to kafijas automātu.
Tu esi glābēja, Rozij.
Glābēja.
Labi, atver to!
-To uzzīmēji tu? -Nē, puika, kuram palīdzēju.
To uzzīmēja viņš. Viņam bija vīzijas. Viņš redzēja to, ko redz citplanētieši.
Arī viņiem patīk komiksi?
Pašķir dažas lappuses atpakaļ. Trīs vai četras.
Lūk! To viņš uzzīmēja pirms vairāk nekā četriem mēnešiem.
Sākumā es domāju, ka tā ir zvaigzne.
Planēta vai kas tāds, bet vai tu to neatpazīsti?
Tāda pati forma kā šerifa Taisona žetonam.
Vai es kļūdos?
Varētu būt vienkārši sagadīšanās.
Paņem viņa skrejlapu, lūdzu.
Tagad salīdzini ciparus grāmatā un datumu, kad viņš pazuda.
ŠERIFS DŽIMS BELLS TAISONS PĒDĒJO REIZI REDZĒTS 11/01
Redzi? Atbildes ir tur iekšā.
Ne velti viņi mani atveda šurp.
AILĪNA GREIDIJA 11/22
BENS ŠELTONS 11/04
ČETS GRIFINS 10/31
Atbildes ir šeit.
Trīs cilvēku ģimene iesprostota automašīnā.
Saskaitīju sešus citplanētiešus. Viņi nāk no visām pusēm.
Saģērbieties! Paņemiet liesmu metējus!
Ģimene netiek laukā.
Viņiem uzglūn pusducis citplanētiešu.
-Raija, tu paliec. -Iešu līdzi.
-Ne šoreiz. Raija! -Nē, tēt. Vienmēr nāku…
Esat drošā attālumā. Jums nekas nenotiks.
Drošā attālumā?
Es devu vārdu. Es vārdu turu.
Bet, ja nu viss noies greizi…
brauciet prom.
-Ātri un klusi. -Sapratu. Džekson, palīdzi.
-Sapratu. -Pēc mana signāla.
Aiziet, aiziet!
Aiziet, aiziet! Puiši, gatavi?
Aiziet, aiziet!
Ziņojums tiks pārraidīts pa visiem avārijas signāliem 30 minūtes
vai līdz brīdim, kad liksiet pārtraukt.
Mani pasaules pilsoņi!
Šodien pulksten 09.42 pēc Griničas laika
globālā sabiedrība centīsies dot koordinētu prettriecienu
citplanētiešu agresoriem, kas iebrukuši mūsu pasaulē.
Mēnešiem ilgi viņi mūs ir pārspējuši spēku un ieroču ziņā.
Es nevaru garantēt, ka mums izdosies.
Ielādē sekvenci!
-Bet varu pateikt… -Ielādēju.
…ka centīsimies trāpīt viņiem sāpīgā vietā.
Lai viņi sajūt kaut ko no tā, ko jūtam mēs.
Nāk vēl viens.
Džekson, piesedz mani!
Krisij! Tu to redzi? Pa kreisi! No tevis pa kreisi!
Mans tēvs mēdza teikt:
"Lai tevi nekad neredz ar noliektu galvu."
Tāpēc tagad es jums lūdzu: paskatieties augšup!
-Pieci, četri… -Paskatieties augšup!
-Vairs nebaidīsimies… -Trīs.
-…no zvaigznēm un debesīm virs galvas. -Divi.
Viens.
Aiziet!
Iekšā.
Aizturi! Aizturi!
Apturēt.
Ko tagad?
Gaidīsim.
Klārk!
Aiz tevis! Aiz tevis!
-Klārk! -Raidere! Raidere!
Ejam, ejam!
-Mamm! -Raidere, atgriezies!
Nekusties! Zebs ievainots! Zebs ievainots!
Mamm, lūdzu! Mums viņiem jāpalīdz. Nedrīkstam viņus atstāt tāpat kā tēti.
-Tā nenotika! -Tā notika! Tā…
Lūk, kas atgadījies?
Lūk!
Lūk?
Lūk!
Tur nāk vēl.
Tur ir vēl! Tuvojas no rietumiem! Jēziņ! No kurienes viņi uzradās?
-Lūk! -Liesmu metēji!
-Aplī! Aplī! -Pārāk daudz!
Lūk!
-Mamm! -Lūk!
Turies pie šī, lai vai kas notiktu! Nelaid vaļā! Nelaid vaļā!
Mamm!
Kaut nu tev būtu taisnība, Nikil.
Kaut kas notiek.
Kā tu domā, cik ilgi mums tas jādara?
Kā lai es zinu?
-Atkāpties! -Palieciet lejā!
Vai kāds to redz?
Vēl neesam miruši, ja? Aiziet!
Tas notiek.
Kas tas ir?
Augstā debess! Cik tas milzīgs!
Transportkuģi, vai dzirdat?
Mums ir mērķis. Atkārtoju, mums ir mērķis.
Šaujiet!
Trāpīts! Notriekts.
O jā!
Ak dievs, kā man patīk uzvarēt!
Kurš mani apskaus? Kurš mani apskaus?
Tā bija visu laiku iespaidīgākā uguņošana.
Jūs to redzat?
Kas notiek?
Viņi mirst!
Ģimene drošībā!
Ejam! Ejam! Visi prom!
Notriekti septiņi kuģi.
Četri Klusajā okeānā, divi Antarktīdā, viens Krievijas austrumos.
Sazvani! Piedāvā palīdzību!
Tieši tā.
Tagad jūs mūs redzat.
Tev izdevās, Micuki.
Labais, jā!
Es palīdzēšu.
Re, nu. Labi. Ej uz to stūri!
Sveiki!
-Atnesīšu pārtiku. -Ei!
Tu turējies labi.
Tu arī.
Ejiet uz mašīnām, labi?
Paldies.
-Malacis. -Aiziet!
Es viņam palīdzēšu.
Kas īsti notika?
-Citplanētieši apstājās. -Šķiet, nebijām vienīgie, kas cīnījās.
Sāra! Sāra!
Sāra, te mamma!
Sāra!
-Sāra! -Sāra!
Te mamma!
-Sāra. -Sāra!
Tulkojusi Aija Apse