Частота лазерів, тест 19Б,
починається зараз.
Перевірка показників.
Показники в нормі.
Добре. Працюємо.
-Я виходжу. -Зрозуміло.
Ямато? Ти йдеш?
Іду.
Перейдіть на 44 кілогерци.
На дециметрові хвилі.
Без змін.
Можна змінити амплітуду.
Чому не виходить?
Чорт.
Я проспорив. Думав, це буде лише завтра.
Що це?
Час від часу прибулець видає цей сигнал.
Ми не знаємо чому, але він завжди той самий.
Ось. Дивися.
-І зараз. -І зараз.
Отак.
Що він робить?
Гадки не маю.
Перешли Нікілу.
-Є. -Мабуть, це останні подихи.
Корабель – величезний біоорганізм, і він помирає.
Космічне бздо.
Часто це повторюється?
Іноді раз на кілька днів, іноді раз на кілька годин.
Нікіл спершу зацікавився,
а тепер це просто йде в архів.
При апокаліпсисі не треба засмічувати ефір.
База номер три, прийом.
База номер три слухає.
Міцукі Ямато викликають у клініку.
Зрозумів.
Треба сканувати мозок.
Не треба. Зі мною все гаразд. Я хочу повернутися.
Посилена активність у кутовій звивині і в області Верніке.
Звуки чи голоси з невідомого джерела?
Я ще нічого не сказала. Чому ти пишеш?
А якщо ти скажеш, що відповіси, коли закінчиш…
То я відповім, коли закінчу.
Зі мною все гаразд. Буде не гаразд – я скажу.
Ні, це я скажу, коли буде не гаразд.
Та поки що я тебе відпускаю.
Як справи?
З роботою.
Є успіхи у встановленні контакту?
Не зовсім.
Але я можу…
Іноді я відчуваю…
Я відчуваю, що він за мною стежить.
Будь обережна, чуєш?
Не варто пускати їх до себе в голову,
бо вони теж не хочуть відкрити свої секрети.
Міцукі.
Я його знаю.
Олег Варга.
Три роки тому отримав нобелівку з фізики.
Ти в порядку?
-Так, я… -Добре.
Знаєш,
зараз можеш ставити мені питання.
Їм ти потрібна більше, ніж мені.
Що ти зробила?
Нічого. Ми аналізуємо дані. Реакції ще не було.
Повтори останню дію.
Що?
Зроби це ще раз.
Повтор 92.
Показники стабільні.
Що вона робить?
Не знаю.
Повторіть передостанню.
Повтор 91.
Стабільно.
Повтор 90.
Оцю команду. Ще раз.
Гей, Ямато.
-Що сталося? -Ідіть сюди.
Візьміть передавач.
-Вона теж зламалася? -Побачимо.
Мене це лякає.
Ямато, що діється?
Повторіть операцію.
Повторити 90.
Виконати.
Чорт забирай!
ВТОРГНЕННЯ
Нащо маркувати крадену машину?
А якщо нас помітять?
Ми не ховаємося, ми хочемо, щоб люди нас знайшли.
Перше правило Руху – не кидати нікого в біді.
Добре правило.
Звідки ви?
Меріон, Огайо.
Це невелике містечко у глушині.
Але, мабуть, нині скрізь глушина.
А ти?
З Нью-Йорка.
Якою мовою ви з мамою спілкувалися вранці?
Вона навчає нас фарсі.
Вона виросла в Сирії, але її мама – іранка.
Не знаю. Мабуть, вона сумує за батьківщиною.
Рай, доню. Клич усіх в машину.
Думаю, твоя мама не схвалить.
Віддай балончик, поки мама не бачить.
-Семе. -Пізно.
Зайди всередину.
Перевір, чи сестра все зібрала.
Побачимося там.
Там. Через дві хвилини. Іди.
Що це таке?
Просто дитячі забавки.
Відвезіть нас до найближчого центру біженців.
Не говоріть з моїми дітьми.
Добре.
Ви буваєте не напружені?
Що?
Я спитав: «Ви буваєте не напружені?»
Як можуть заспокоїтися ваші діти, якщо ви завжди насторожі?
Через те, що ми насторожі, ми ще живі.
Ми заберемо машину, дякую.
І поїдемо собі.
Увага, їдемо!
Доброго ранку, Вейде.
-Доброго, Розі. -Ти вже його спитав?
Розі, він зайнятий. Ти ж знаєш, як військові ганяють шерифа.
-Я докладаю стільки зусиль, але марно. -Учора заарештували одного типа.
Він у камері. Увечері його транспортуватимуть.
Що я маю зробити? Нагодувати його?
Так. Це було б гуманно.
-Учора було 37, Вейде. -Знаю, Розі.
Але що я можу…
Я спитаю його.
Будь ласка.
Дякую.
Давно пора!
Я просидів тут цілу ніч. У вас немає чергових?
Розкажіть. Що у вас тут таке?
Вибачте, нам бракує працівників через вторгнення прибульців.
Транспорт прибуде через кілька годин.
Сидіть і чекайте.
Доброго ранку, міс Джиллі.
Ви ж знаєте, що я б подзвонила, якби були новини.
Вибачте, але ні.
Як ви тримаєтеся?
Зі мною все гаразд, мем. Дякую, що спитали.
Поговоримо завтра.
Ви тримаєте мене безпідставно. Перевірте журнали.
Прошу, перевірте.
Ви звертаєтеся не до тієї людини. Я лише секретарка.
Гаразд. Слухайте.
У мене з собою був альбом.
Скажіть, де він і чи його не пошкодили.
Запевняю, ваші речі в порядку.
Ми все вам повернемо, коли приїде машина.
Скоро я принесу вам сніданок. Мені треба працювати.
Наприклад, шукати зниклих людей?
На стінах не менше 30 листівок,
і, бачу, вам дуже потрібна допомога.
Випустіть мене з камери і віддайте альбом,
поки у вас не закінчилися громадяни і стіни для листівок.
Навіщо? Ви допоможете мені знайти тих людей?
Якщо віддасте альбом, допоможу.
Ви когось втратили.
Це ж видно.
Хто з них ваш родич?
Можливо, я вам допоможу.
Це не смішно.
-Я не жартую. -Гаразд.
Знаєте, у мене комплекс месії.
Я б дуже хотіла, щоб випадковий арештант мав відповідь,
але, боюся, містере… Вибачте, як вас звати?
Коул. Тревант Коул.
Морський котик. Дві ротації в Афганістані, одна – в Іраку.
Ви один з них.
Дозвольте вам щось показати.
Це мій улюбленець.
Цей чоловік пішки прийшов сюди з Аляски,
бо чув, що наша бригада бореться з прибульцями,
він хотів приєднатися.
Ця жінка уві сні побачила зелених чоловічків
і передала нам малюнок.
Ця пані спілкується з недавно викраденими людьми.
Ви це вмієте?
Знаєте, що спільного між усіма цими людьми?
Кожен з них шукав відповідь, причину, хотів побачити більшу картину.
Але всім їм було начхати на це місто.
У Жаклін 20 років був тут грумінг-салон.
Нелс має трьох синів, семеро онуків, а його жінка дзвонить нам щодня
спитати, чи є новини.
З Айлін Ґрейді ми разом ходили до школи.
Вона була заступницею шерифа.
От кого я втратила. Усіх людей з листівок.
Тут лишилися люди, які намагаються жити далі,
от кого я хочу захистити.
Тому ви з вашим чарівним альбомом
можете зачекати кілька годин, а я повернуся до роботи.
І я простежу, щоб ви таки сіли в ту машину.
Навіть пригощу вас кавою з кексом, якщо мовчатимете.
Треба посилити сигнал.
Думаєш, воно знає?
Що ми зламали його маскувальний сигнал?
Гадки не маю.
Неймовірно.
Ти була тут скільки? Кілька днів?
Ми не могли й наблизитися до такого відкриття.
Залишайтеся на цьому діапазоні. Перейдіть на ультракороткі хвилі.
Ямато.
Усе гаразд?
Так.
Усе добре.
Мені треба подихати.
Ви не переможете.
У нас один ваш корабель.
Я знаю, що це!
Це сигнал лиха. Перевірте архіви.
-Що? -Сигнал.
Мені потрібен кожен такий випадок за минулі чотири місяці.
-Він не послідовний. -Закономірності немає.
Дивіться.
Він вписується в кубічний сплайн.
Це не останній подих.
Це сигнал лиха.
Корабель посилає СОС.
Куди посилає?
А куди б ви послали СОС,
якби були єдиним кораблем на нашій планеті?
Якщо я не помиляюся, наступний сигнал буде о 05:32.
Хочеш відпустити нічну зміну?
Ти провела чотири години всередині.
Твій час біля корабля вичерпано.
Просите мене не йти туди?
Гаразд. Якщо ми передбачимо наступний сигнал, що далі?
Завадимо відправці?
Ні, ми його зламаємо.
Чого ти тут так пізно?
Котра година?
Минуло 11 годин після кінця твоєї зміни.
Я на порозі відкриття.
Так.
Так, авжеж.
Ти не поставила питання,
бо не хочеш зіткнутися з відповіддю.
У всіх науковців у тому залі було щось спільне.
Вони казали, що в них усе добре,
коли добре не було.
Вони хотіли проникнути в розум прибульця,
але втратили свій.
Ти думаєш, що не така як усі.
Вони теж так думали.
Кожен з них.
Так.
«Так» – відповідь на твоє питання.
Я думала, що Хіната на тому кораблі.
І я виню себе…
за те, що сталося з нею.
І зі світом.
Я знаю.
Але хіба буде краще, якщо ти себе каратимеш?
Можливо, буде краще, якщо я покараю їх.
Пора.
За мною.
Усі системи запущено.
-Привіт, Має. -Привіт, Міша.
Три, два, один.
Так! Так, є! Попався, малий вилупок!
Що сталося?
Ми… Вона зрозуміла, як зламати корабель-носій.
Думаєте, цей сигнал СОС іде на корабель-носій?
Так.
Мабуть, він не доходить.
Ніхто не прилетів забрати корабель чи прибульця.
Не факт.
Гадаю, я б помітив інопланетний спецзагін у себе під дверима.
Можливо, сигнал доходить, але там вирішили,
що один корабель рятувати не варто.
Це безумство.
Саме тому вона подумала, що вас це зацікавить.
Має, яка ваша роль у цьому?
Лише моральна підтримка.
Дехто вас боїться.
Дякую. Дякую вам, Має.
-Не їй. -Ні.
Отже, ви пропонуєте підключитися до цієї ймовірної передачі.
І що далі?
-Хакнути корабель-носій? -Так.
Ваша правда, мені подобається це безумство.
Але який має бути результат?
Припустімо, ваш здогад правильний і ми зможемо…
побачити матрицю.
І що далі, Нео?
Інопланетяни якось потрапляють на Землю.
Ми не знаємо, чому їх щодня скрізь дедалі більше.
А це тому, що вони маскуються.
Якщо ми їх побачимо, то зможемо знищити.
Хочете демаскувати їхні транспортники?
І збити їх на підльоті.
Але є ризик.
Який тут може бути ризик?
Те, що ми зіб'ємо, впаде на Землю.
Корабель-носій над нами – завбільшки з місто.
Ми ризикуємо вбити більше людей, ніж вони.
Сталінград.
Сталінградська битва.
Усі думали, що бомбардування Японії, вибачте,
або висадка в Нормандії призвели до поразки нацистів,
та насправді Німеччина не оговталася після поразки під Сталінградом.
Найсмертоноснішої битви Другої світової.
Радянці втратили понад мільйон людей,
але відтіснили німців.
Це наш Сталінград.
До того ж 71% поверхні Землі – вода.
Я ризикну.
Ви божевільні?
Має… Докторе Кастільйо.
Хочете відповісти на питання з медичного погляду?
І хіба на це хтось відповідає ствердно?
Ви просили перемогу? Я пропоную вам шанс…
Ви наказали всім операторам ядерної зброї, цитую:
«Дивитися на небо о 09:42 за Гринвічем і бути в повній боєготовності».
Усе правильно, мем.
І якщо вони побачать «щось» – а це дуже неточний опис –
то мусять його збити.
Правильно.
Потрібна тактична ядерна зброя.
Ми щось маємо, Беню. Ми справді щось маємо.
Я не люблю помилятися, і я б не просив,
якби не вважав, що ми маємо непоганий шанс.
«Непоганий шанс».
Як довго?
-Мем? -Як довго повинні
оператори ядерної зброї дивитися в небо й чогось чекати?
Мені потрібна відповідь.
Я не знаю.
Висловіть здогад.
Тридцять хвилин.
Тридцять хвилин, пані президент.
Тридцять хвилин.
І скажіть, що ціль треба одразу захопити.
Я не знаю, як скоро заблокують сигнал.
Чим я ще можу вам допомогти, міс Ямато?
Дякую, це все.
Дякую, пані президент.
Па-па.
Доброго ранку, шерифе.
Доброго ранку, Роуз.
Маєте хвилинку?
Якщо кавомашина знову зламалася…
О ні. Взагалі-то, так, зламалася.
Але я хотіла поговорити не про це.
Я лише…
Я хотіла спитати, чи ви прочитали матеріали трьох нових справ.
Я дивилася, де зниклих бачили востаннє,
і, можливо, в цьому є підказка.
Роуз. Ми робимо все, що можемо.
Нам бракує людей.
Я знаю. Тому я склала таблицю
усіх зв'язків з іншими справами.
Розі, залиши це професіоналам.
Так. Як ви й казали.
Нам бракує працівників, зникає дедалі більше людей
мало не щодня.
Я думала, вам потрібна допомога.
Потрібна. Справді.
Дякую, Розі.
А тепер полагодьмо кавомашину.
Чорт.
Усе гаразд?
Я звільнилася з магазину, щоб допомогти,
але роблю лише каву.
Навіть каву не роблю.
-Може, я допоможу. -Та ну?
Військові теж так казали, коли приїхали сюди.
«Ми допоможемо. Дотримуйтесь протоколу».
Ви любите це слово, «протокол».
І що вони зробили?
Узяли справи під свій контроль, перетворили бібліотеку на лабораторію.
Їхня велика база раніше була школою.
Ферму Бена Шелтона перетворили на склад чи щось таке.
Епіцентр активності в Америці. Як нам пощастило.
Наші люди зникають, але всім начхати.
Бо що таке 37 зниклих людей,
коли чверть населення Землі загинула чи зникла?
Але кожен з них має ім'я.
Кожен має дату зникнення.
Але солдати вважають це датами смерті,
які можна вказати на надгробку.
Дати.
Це не зірка.
Це значок.
І там цифри.
Це шериф? Той старий, Тайсон?
Так, це шериф. І він би точно щось зробив.
Якби ще був тут.
Що з ним сталося?
Він зник один з перших.
На вечірці з нагоди відставки. Як тобі жарт?
Я приїхав через нього.
-Жарт був не про це. -Я серйозно.
Слухай. Мені потрібен той альбом.
-Ми вже про це говорили. Він у сейфі… -Глянь на мене.
Я знаю, ти це вже чула,
і я знаю, що схожий на божевільного, але я все втратив.
Усе. До цієї секунди я не мав надії, але послухай мене.
Думаєш, ти у відчаї?
Спробуй місяцями сидіти в інтернет-клубі, віддаючи весь сухпай,
щоб лишатися там щоразу до четвертої ранку.
Постійно заходити в глухі кути, нічого не знаходячи.
До сьогодні. Саме в цю секунду я щось знайшов, Роуз.
Дай мені альбом, будь ласка. Я покажу.
І, можливо – лише можливо – ми допоможемо одне одному.
Ти врятуєш рідне місто, а я нарешті переможу у війні.
Слухай, Роуз. Ти потрібна мені, а тобі потрібен я.
Чотири місяці тому незнайомці попросили в мене допомоги.
Діти.
І я не хотів їм допомагати. Аж ніяк.
Але мені було нічого втрачати,
і тоді я вперше відчув, що можу щось зробити.
І тепер я тебе питаю: скажи чесно,
що тобі втрачати?
Допоможіть!
-Райдер. -Допоможіть. Хто-небудь.
Що у вас сталось і де ви?
Повторюю: що у вас сталось і де ви?
Ми застрягли в ущелині!
Назвіть місце, де ви. Прошу, уточніть місце.
-Я не знаю. Лосиний перевал. -Лосиний перевал.
Увага всім. Їдемо на порятунок.
Що ви робите?
Зрозуміла. Повертаємо на шосте шосе.
Генлі, Джексон, Кріссі – зі мною.
-Зрозуміло. -Зрозуміло.
Ви обіцяли відвезти нас у безпечне місце.
І відвезу, після того як допоможу людям.
-Випустіть нас. -У цій глушині?
-Випустіть нас. Негайно! -Слухайте…
-Зупиніть машину. -Я відвезу вас у безпечне місце.
-Та спершу ми зробимо це. -Чому?
Я вже казав. Ми допомагаємо людям. Це наша робота.
Повідомте, коли субмарини прибудуть на місце.
Індія на зв'язку.
Генерале.
Пані президент,
розпорядження діяти не за субординацією
мене турбує.
Це необхідно. Ми повинні довіряти розвідці. Вікно можливостей коротке.
Я довіряю розвідці. А вам – ні.
Я не хочу, щоб мені на голову впала ракета,
бо якийсь 20-річний не мав витримки.
Накажіть операторам підірвати ракету в повітрі, якщо не влучать.
Щоб не перестріляти одні одних.
-Ви задоволені? -Не дуже.
Як і всі ми.
Генлі? Джексон? Кріссі? Починаємо.
Зрозуміло.
На свій 30-й день народження
я влаштував найбільший феєрверк в історії.
Тридцять барж.
Його нібито було видно з космосу.
Тиждень у тренді.
Ви все ще хочете почути медичну оцінку вашого стану?
Ти як?
Коли ми востаннє стріляли в них…
я востаннє чула її голос.
Тепер усе буде інакше.
Я думаю, що можна забути людину…
спогад…
почуття…
Але одна мить може все нагадати.
Яка це частина мого мозку?
Людська частина.
Військові наказують нам на світанку дивитися на небо
Вони щось запланували.
Добре. Девідс, Ґарсія, готуйтеся.
-Поїдеш зі мною, Вейд. -Шерифе.
Ходімо, Кармайкл.
-Що сталося? -Привіт, Розі.
Транспорт затримується, військові зайняті.
Наглянеш за ним ще кілька годин?
Так. Я буду тут. Лагодитиму кавомашину.
Ти наша спасителька, Розі.
Спасителька.
Розгорни.
-Ти малював? -Ні, хлопець, якому я допоміг.
Його малюнки. У нього були видіння. Він бачив світ як прибульці.
Вони теж люблять комікси?
Повернися на три чи чотири сторінки назад.
Ось. Він це намалював чотири місяці тому.
Спершу я подумав, що це зірка.
Планета чи що. Але хіба ти не бачиш?
У шерифа Тайсона такий самий значок.
Я помиляюся?
Це може бути збіг.
Візьми його листівку.
Звір цифри в альбомі з датою його зникнення.
ШЕРИФ ДЖИМ БЕЛЛ ТАЙСОН ЗНИК 01.11
Бачиш? Ось відповідь.
Я приїхав не просто так.
АЙЛІН ҐРЕЙДІ ЗНИКЛА 22.11
БЕН ШЕЛТОН ЗНИК 04.11
ЧЕТ ҐРІФФІН ЗНИК 31.10
Усі відповіді тут.
Сім'я з трьох осіб застрягла в машині.
Бачу шістьох прибульців.
Підходять з усіх боків.
Надіти костюми. Приготувати вогнемети.
Сім'я не може вибратися.
Їх тримає пів десятка прибульців.
-Рай, будь тут. -Я з тобою.
-Не зараз, Рай! -Тату, я завжди…
Відстань безпечна. З вами нічого не буде.
Безпечна відстань?
Я дав слово і його дотримуюся.
Та якщо справи будуть погані…
їдьте звідси.
-Швидко й тихо. -Ясно. Джексоне, допоможеш.
-Зрозумів. -За моїм сигналом.
Пішли, пішли.
Пішли. Ви готові?
Вперед!
Повідомлення транслюватиметься на всіх каналах 30 хвилин
чи доки ви його не зупините.
Громадяни планети Земля.
Сьогодні о 09:42 за Гринвічем
глобальна спільнота спробує дати скоординовану відсіч
позаземним агресорам, що вторглися в наш світ.
Ці кілька місяців нам бракувало людей, знань і зброї.
Я не можу гарантувати успіх.
Завантажуй дані.
-Але можу сказати… -Завантажую.
…що ми спробуємо вдарити їх туди, де болить.
Щоб вони хоч трохи відчули те, що відчуваємо ми.
На підході ще один.
Джексоне, прикрий.
Кріссі, бачиш його? Зліва! Зліва від тебе!
Як казав мій батько:
«Хай тебе ніхто не побачить зі схиленою головою».
Тому я прошу вас подивитися вгору.
-П'ять, чотири… -Подивимося вгору.
-Більше не біймося… -Три.
-…зірок і неба над нами. -Два.
Один.
Поїхали.
Завантажено.
Чекай.
Стій.
Що тепер?
Чекаємо.
Кларк!
Позаду тебе!
-Кларк! -Райдер!
-Мамо! -Райдер, повернися!
Тримайтеся! Зеба поранено!
Мамо, будь ласка! Треба їм допомогти. Не можна кинути їх, як тата!
-Це було не так! -Було саме так! Це…
Люку, що таке?
Люку.
Люку!
Летять інші.
Їх ще більше! Прибульці ліворуч! Боже, де вони взялися?
-Люку! -Вогнемети!
-Станьте в коло! -Їх забагато!
Люку.
-Мамо! -Люку!
Тримай оце попри все. Не відпускай!
Мамо!
Прошу, хай буде по-твоєму, Нікіле.
Щось діється.
Як думаєш, скільки нам тут ще сидіти?
Як я можу знати?
-Назад! -Пригніться! Не вставайте!
Хтось його бачить?
Ми ще живі. Тримаймося.
Починається.
Що це?
О боже. Який великий.
Носії, чуєте мене? Прийом.
Маємо ціль. Повторюю, ціль є.
Стріляйте.
Пряме влучання у ворога.
О, так!
Боже, люблю перемагати!
Хто мене обійме? Хто обійме?
Це був найбільший феєрверк усіх часів.
Ви всі це бачите?
Що діється?
Вони помирають!
Сім'ю врятовано!
Вилазьмо звідси! Усі виходьте!
Сім їхніх кораблів збито.
Чотири над Тихим океаном, два над Антарктидою, один на сході Росії.
Зателефонуйте туди й запропонуйте допомогу.
Саме так.
Тепер ви нас бачите.
Ти змогла, Міцукі.
Отак!
Тримаю.
Отак. Ідіть у той кут.
Агов.
Принесу вам їсти.
Гей.
Ти молодець.
Ти теж.
Ходімо до машин.
Дякую.
-Ти молодець. -Ідемо.
Я його тримаю.
Що в біса сталося?
Прибульці зупинилися.
Мабуть, не лише ми з ними боролися.
Саро.
Саро, це мама!
Саро!
-Саро! -Саро!
Це мама!
-Саро. -Саро!
Переклад субтитрів: Олена Цехмейструк