Caspare?
To jsi ty?
Mluv se mnou, Caspe.
Jsem tady.
Kde?
Cítím tě.
Jsem tady.
Nějak mi napověz.
Jamilo.
WELLINGBOROUGH, ANGLIE: BEZPEČNO
Od invaze uplynuly čtyři měsíce,
a stále nemáme spojení s jejich loděmi a neznáme jejich záměr.
Uprchlická krize pokračuje a miliony lidí…
- Je normální, že jsi smutná. - Smutná? Těch snů se nezbavím, mami.
Vím, že jsi zdrcená, ale měj trpělivost.
Já ji mám.
Co když to nejsou sny?
- Plácáš nesmysly. - Mami, poslouchej.
Caspar nesmyslný věci dokázal. Zastavil mimozemšťany svojí myslí.
Ty zastavila atomovka, a ne jedijský kraviny.
Jo? A proč tady ještě jsou? Proč jich je den co den čím dál víc?
Proč nezničily jejich Hvězdu smrti, blbe?
Jamilo!
Promiň, mami, ale cítím ho. Caspara. Někde je.
Někde. Nějak.
On je třeba naše jediná naděje.
Mami, pomáháš lidem každej den.
Co kdybys mohla zachránit víc lidí než těch pár ve stanu nebo v nemocnici?
Nebo třeba všechny?
Ty sny utichnou, Jamilo. Ale vím, že tvoje naděje ne.
Tohle nás zachrání.
A ne kouzla nebo nějakej kluk, co umřel.
Promiň, ale umřel.
Musím jít.
Co to je?
- Potřebuju ho. Jako ochranu! - Dej ho sem! Určitě?
Musíš to zamíchat, jinak ječmen klesne ke dnu.
Je těžší než voda.
MIAMI, FLORIDA, USA, ZEMĚ: BEZPEČNO
Navázals kontakt?
Cože?
Koukej se dál,
ale oni na naši párty asi nepřijdou.
Dariene, neotravuj mýho bratra těma hloupýma vtípkama.
Je to párty. Nemůžu se bavit?
Dobrý, Treve?
Jo, bavím se.
Vím, že lžeš, protože na párty si s mým mužem nikdo povídat nechce.
Až na tebe.
Aspoň se díky nim sešla naše rodina.
Před invazí jsme se nescházeli nikdy.
Jen když byla svatba nebo pohřeb.
Teď je víc pohřbů než svateb.
Ty děcka nám všechno snědí. Shiono, nemáš ještě nějaký zásoby?
Skočím do obchodu, teto.
Příděly jsme už snědli.
V pohodě. Mám lístky. Proviant nám zajistím, jo?
„Proviant nám zajistím.“
Zníš zase jako voják.
- Zvyk je železná košile. - Tak pospěš, nebo začneme jíst trávu.
Jordan spadl do hloubky!
- Pomoc! Topí se! - Jordane!
Jordane!
Jordane! Dariene!
No tak. Hej.
- Bože. Dariene! - No tak.
- Nedýchá! - Prosím, chlapče.
- Nedýchá. Bože! - Dýchej. No tak.
To nic. No tak.
Prosím.
No tak.
Odstupte!
No tak.
No tak!
- Díky bohu! - Hej. Tak.
- Tak. Hej. - Strejdo Treve?
Co blbneš?
Ty těm potvorám pomáháš?
Chceš jim ulehčit práci?
- Musíme se opatrovat! - Trevante!
Slyšíš mě?
Slyšíš mě? Podívej se na mě!
- Podívej se na mě! - Ne! Nech toho!
To je můj kluk! Nech toho!
Promiň.
Co to do tebe vjelo?
Jdu pro to jídlo.
Jordane, zlatíčko, není ti nic?
Jsi v pořádku? Dobrý?
Dobře. Tak jo.
INVAZE
Tady!
Nechápeš, že pěstujeme jídlo?
- Tady! - Tady!
Tady! Já! Tady!
Kurva že jo!
Letadla!
Na podpal!
ZAKÁZANÉ ZÓNY OKAMŽITĚ SE EVAKUUJTE
Co děláte?
- Nechci ti ublížit. - Ne?
- A co ta krev? - Je moje.
Pořezal jsem se o zámek.
Promiň. Musím nakrmit rodinu.
Museli jsme opustit dům u Londýna, když…
Já vím. Viděla jsem tu mapu. Je v červené.
Jako měsíc.
Měsíc?
Vojáci pálili spory.
Ale přišel vítr a otrávil vzduch.
Měsíc zčervenal. Byl červený celou noc, jako by ho…
Zapálili.
Dcera se ptala, proč v noci svítí slunce.
Ptala se, jestli mělo strach být přes den samo na obloze.
Prosím tě, vezmu si jenom trochu pro svoji rodinu. Prosím tě na kolenou.
Vemte si jen to nutné.
Pravidla znáte. Nemluvit a maximálně 30 minut.
Díky.
Co to bylo?
- Co se děje? - Proboha. Caspare?
Synchronizovaly se miliardy neuronů.
Micuki.
Oni.
MIMOZEMŠŤANÉ VIDINY ZÁCHVAT
Haló?
- Ahoj. Jsi tu. - Ahoj, kde všichni jsou?
No, byl jsi pryč fakt dlou…
Pane jo!
Byl jsi dlouho pryč a párty skončila už dávno.
Co Jordan?
V šoku.
- Před hodinou šel spát. - Fajn.
Ne, díky.
Nepromluvíme si o tom?
O čem?
- O tom tvým výbuchu. O tom s Jordanem. - Ach jo.
Omlouvám se.
Volala Learah.
Spíš tys volala jí.
Má se dobře. Pořád je u strýce v Pensacole.
- Furt se mnou nemluví, co? - Co bys čekal?
Trmácel jsem se přes půl světa, jen abych s ní mohl být, víš?
A za to tě má ráda.
My všichni.
Ale ty ses vlastně…
Nikdy ses nevrátil.
Já tě nesoudím, Treve.
Learah mi pověděla o tom sešitu, o tom klukovi.
Varovala mě, že prý ještě svádíš nějaký boj.
Vidím, jak se koukáš na nebe.
Jak se občas díváš z okna.
Pořád se za čímsi ženeš.
Ale někteří z nás chtějí strávit ten zbylý čas na zemi bezstarostně.
Předstíráním, že tu nejsou.
A pořádáním párty, jako by bylo všechno normální.
Vím, že ten svět, v kterým žijeme, v kterým žije můj syn…
není stejný jako ten tvůj.
Sbalila jsem ti kufr.
Protože jsem řval na Jordana?
Ty mě vyhazuješ, protože jsem řval na Jordana? To jako fakt?
Vím, kam půjdeš, až odtud odejdeš.
Půjdeš hledat odpovědi.
Mám hrozný strach z toho, co by se ti mohlo stát.
Takže tohle říkám proto, že tě z celého srdce miluju.
Běž.
Běž bojovat.
Snad najdeš, co hledáš. Opravdu.
Mám tě ráda.
Jamilo? Jamilo, jídlo je hotový!
Jamilo.
Jamilo?
MÁMA
„Vím, že to bude bolet.
Vím, že to není něco, co bys chtěla číst.
Vím, že je to venku nebezpečný, a vím, že se bojíš.
Já taky.
Ale nemůžu postávat a nic nedělat.
Nemůžu se schovávat a čekat na konec světa.
I když je to venku náročný, nejtěžší bude opustit domov.
Opustit tebe.
Ale půjdu si za svými sny,
i kdyby to byly jenom sny.
Protože ty jedijský kraviny můžou být to jediný,
co naši planetu zachrání.“
Už jdu, Caspe.
„Vlastně je to tvoje vina.
To tys mě naučila, ať za každou cenu bojuju za to, v co věřím.
A já věřím v tohle.
Mám tě ráda.
Jamila.“
MÁMA TĚ BUDE MILOVAT NAVŽDY
HLEDÁ SE
URGENTNÍ
Vzduch není bezpečný.
Potřebuju do nemocnice!
Zavezeme tě do té nejbližší.
Tam ne. Do St. Beornwald’s.
Tam je to uzavřené.
- Jsi zraněná? - Musím…
V Hyde Parku je úkryt pro děti.
Tam namířeno nemám.
Říkám, že jdu opačným směrem.
Tam tě nepustíme.
Hej! Vrať se!
Holko!
Spory.
Vyjdi ven.
Tam nejsi v bezpečí.
Můžeme ti pomoct.
Zavedeme tě do bezpečí.
Jestli mě slyšíš, vyjdi ven.
Jen ti chceme pomoct.
Necháme ti tady masku.
Budeš ji potřebovat.
Tak dělej.
Něco najdi.
V OKRESU MCCURTAIN I JINDE NA SVĚTĚ BYL SPATŘEN KRUHOVITÝ ÚTVAR
M, C, U.
Tak jo.
OKRES MCCURTAIN
OBRÁZKY VIDEA
Oklahoma?
- Zeměpisná šířka… - Čas.
Čas vypršel. Musíte odejít.
Jo.
Jo, musím.
STÁTNÍ HRANICE
OPOUŠTÍTE SLUNCEM ZALITÝ STÁT
Prosím, Caspe, nebuď tam.
JMÉNO: MORROW, CASPAR PACIENT Č.: 13472
ARCHIV
„Caspar Morrow. Bedna 8898.“
…zrůdu.
- Pane učiteli? - Co se děje?
- Caspare? Caspe? - Hej!
Slyším tě, Caspe.
Najdu tě.
NEMOCNICE SAINT-PAUL, PAŘÍŽ
PŘEVEZEN 12. 8. 2021 NA ROZKAZ KOALICE SVĚTOVÉ OBRANY
Žádá o pomoc. Já žádám o pomoc.
Nemůžu být tady na druhé straně světa jen tak pro nic za nic.
Musí pro to být důvod.
Tím důvodem je on.
A ten sešit.
Jak se jmenujete?
Trevante.
Já jsem Caspar.
Zvědavý Caspar.
- Tak jak je, Caspare? - To jsem já.
VÍTÁ VÁS OKLAHOMA VĚŘÍME V BOHA
OKRES MCCURTAIN, OKLAHOMA, USA, ZEMĚ
Zdravím.
Je mi líto, pane. Tady cesta končí. Dál se nesmí.
To vidím. Ale proč?
Pro vaše vlastní dobro. Není to bezpečné.
No ale tam taky není bezpečno.
Když se vrátíte o takových 40 kilometrů, je tam sjezd na Route 46.
Tou dojedete na jih.
Tím směrem žádné mrtvé zóny nejsou.
Dobře. Tak se opatrujte.
I vy, pane.
Pardon, neviděli jste tuhle rodinu? Ne? Neviděli jste je?
- Zdravím, neviděli jste tuhle rodinu? Ne? - Ne.
Neviděli jste tuhle… Ne.
Pardon, není vám někdo z nich povědomý? Ne?
- Ne? - Asi ne.
- Neviděl jste tuhle rodinu? - Ne, promiň.
Neviděli jste tuhle rodinu? Hledám ji.
- Ne? Nikoho z nich? - Jamilo! Ty vole!
- Panebože! Darwine! - To jsi ty!
Co tady do prdele děláš? Já myslel, že jsi
- na venkově. - Byla.
- A vaši? - V bezpečí.
- Fakt. - Bože. A proč jsi…
Je to tady jak v Soumraku mrtvých.
Co to je?
Ty hledáš Alfa?
Je tady?
Jamilo, co se děje?
Z márnice ho přemístili na jipku a odvezli ho semhle.
- Do Paříže? - Na rozkaz KSO.
Darwine, koukni.
- Jo. Já tomu moc nerozumím. - Ani já ne.
Ale myslím si, vlastně spíš vím, že je Caspar naživu.
- Jamilo, kdy jsi spala naposledy? - Oni podle mě vědí, že je výjimečnej.
Jak jako výjimečnej?
Já u toho byla, víš?
Na začátku jsme uvízli v mámině nemocnici a on s nima mluvil.
A to jako mluvili anglicky nebo co?
Ne. Přiměl je, aby neútočili.
Jako by mu četli myšlenky a on zase jim.
Až s tím skončil, ztratil vědomí, ale dýchal.
Byl ještě naživu a tady je důkaz.
Za pět dní po mým odchodu se mi o něm začalo zdát.
Zdát? O čem ty sny byly?
O rudým měsíci nad Londýnem. Než jsem ho viděla.
A Caspar je pořád se mnou.
Jeho hlas.
Já na něj taky myslím každej den.
- Fakt, ale… - Vím, jak působím.
Jako že jsem se totálně zcvokla.
Ale ještě nikdy v životě jsem si nebyla ničím tak jistá.
Nemusíte mi věřit.
Hledala jsem vás, abyste věděli, že žije. Než odjedu do Paříže.
Do Paříže?
Vždyť už mají dlouho zavřený hranice.
- Co s tím? - Něco vymyslím.
Dokázala jsem najít i vás, ne?
Casp může být klíčem k tomu, aby to skončilo.
Mimozemšťani. Invaze.
Jednou je zastavil. Třeba je naše jediná naděje.
Když dokáže takový šílenosti,
tak ho vláda určitě donutí, aby mimozemšťany zastavil.
Nevíme, co s ním dělají
ani jestli ho někde nevězní.
- Znáte E. T., ne? - Jo.
No a to je to stejný.
Tuším, že je v průšvihu. Ve velkým nebezpečí.
Proč myslíš?
Cítím to z toho, jak se mnou ve snech mluví.
Jako by chtěl, abych ho našla.
Kdybych si nebyla jistá, že to tak je, rodinu bych neopustila.
Chtěla jsem vám to říct, kdybych se náhodou nevrátila.
Heleď, pojďme si dát něco k jídlu, Jamilo.
Kakao?
- Jo, pojďme jinam. - Pojď.
Sem.
Díky.
Tak jsme to probrali.
Dejte mi pokoj. Chcete mě zastavit? Nešla jsem až sem,
- abych to vzdala. - Nechceme tě zastavit.
- Proto… - Půjdeme s tebou.
Co?
Půjdeme s tebou.
- Jo. Takže tak. - Jo.
Počkat. Ne. To nemusíte.
Nepřišla jsem kvůli tomu.
- Oba máte rodinu. - Jo, ty taky.
Jestli sis myslela, že tě pustíme do Paříže samotnou,
tak seš fakt magor.
Pomůžeme ti.
Vyspi se.
Vytratíme se před svítáním.
Casp.
Kde to jsem?
Co ti tak trvá?
Jsou to dveře jako kráva, ne víčko od džemu.
- Vtipkuješ, jo? - Jo.
- Dej mi svítilnu. - Sklapni, prosím.
Co zase já?
To mě poser.
Co jsem ti říkal, vole?
S takovýma fárama nejezdí ani Youngblood.
Tady je to jak u Davida Beckhama.
Ferrari, aston, „póše“.
Hustý. Máme Vánoce dřív.
Jsem Bond. James Bo… Sakra!
Ticho!
Krása co? Já bych to póše bral.
- Na porsche seru. Bond… - Póše, říká se to takhle.
Je to „porsche“, Alfie. Dej mi klíče.
- Odprejskni! - Kluci?
- Nechte toho! - Klíče!
- Neser! - Naval klíče!
- Nechte toho! - Dělej! Jenom se…
- Hele, cos provedl. - Vypněte to někdo. Honem!
- Něco zmáčkni! - Snažím se!
- Klíč nefunguje! - Šup!
Asi v cajku.
Co se tady kurva děje?
Pozor na pusu, Monty.
Jsme sami už od začátku invaze.
Rodiče jsou na dovolené. Budeme doma, dokud nepřijedou.
Musíme to dodržet.
Super bejvák.
Musíte odejít.
- Evakuovali střed Londýna. - Já vím.
Kde berete jídlo?
Monty ve sklípku našel kandovaný třešně. Prý jsou moc sladký, tak je jím hlavně já.
Nejíte nic jinýho?
Moment.
Hej, co děláš? To máme na cestu!
Jasně, berte si.
Vy jste si chtěli vzít porsche mýho táty.
Takže jo, vezmeme si. Díky.
- Neměli jste být doma. - To to ospravedlňuje?
Chci zachránit svět. Takže jo. Ospravedlňuje.
Směním s váma brambůrky za mapy.
Hele! Mapa Antarktidy.
- Mám i lékárničku. - Pen,
oni tvý pitomý mapy ani lékárničku nechtějí.
Co ty víš? Za bráchu se omlouvám. Podle mámy nepřekonal období vzdoru.
Drž hubu.
Ze stanovýho města v Southwarku jezdí busy na venkov, kde jsou děti v bezpečí.
Vaši by vás tam našli.
Zůstaneme tady. Tak se neztratíme.
- Slibuju, že se neztratíte. - Ne.
Už se na to vykašlete, jo?
Umíte vůbec někdo řídit?
A co jste s tím kradeným autem chtěli dělat?
To jsi neviděl Rychle a zběsile?
- Co? - Nehráls GTA?
Nic na tom není. Miliony idiotů řídí každej den.
- Zvládneme to. - Nesmysl. Váš plán je na hovno.
Ty ses vůbec nezměnil, co?
- Seš vypatlanej! - Zopakuj to!
- Nebo co? - Zopakuj to, vole!
Nebo co? Co uděláš?
- Zopakuj to, vole! - Dost!
Sakra.
Pátrají.
Hledají mimozemšťany.
Leťte pryč.
Mami. Tati. Leťte pryč.
- Ne. Penny. To nic. - Mami. Tati. Leťte pryč.
- Dobrý. To jsem já. - Pryč.
Dobrý? Poslouchej mě, Pen. Jo?
Kde jsme? V bludišti u Danbury.
A kudy chodíme? Rovně a doprava.
- A kam pak? - Doleva.
Hezky. Jsme tam. Dostali jsme se tam. Jo?
Klidně tu přespěte. Auto si vezměte. Je mi to fuk. Ale táhněte!
Trevante Cole se hlásí do služby.
Zrovna jsem dorazil.
Žádné jednotky jsme dnes nečekali.
- Odkud jste přijel? - Z Camp Blandingu.
Po dvou misích v Afghánistánu jsem tu, a nevím proč.
Dostal bych se sem před týdnem, ale náš konvoj přepadli.
Zbytek vojáků nepřežil.
To je mi líto.
Byla to štreka.
Jo, rád bych se vyspal, složil hlavu a najedl se.
Příděly jsem dojedl o dva státy zpátky.
Vojín Palomino na C9.
Je tu velitel Trevante Cole z Camp Blandingu a hlásí se do služby.
Co to tady dělají za cavyky?
Druhé patro.
Seržant vám dá brífink.
Díky.
Je v pořádku?
Jo. Tohle se jí občas stává.
Podle mámy to dělá, když nemá pocit kontroly.
Vím, že to občas nedává. Ale po zbytek času je v pohodě.
Sice mě neskutečně štve, ale jinak je v pohodě.
Já se jí nedivím.
Myslím, že všichni uvnitř křičíme.
Ona akorát křičí nahlas.
Proč chceš do podělaný Paříže?
Nechtějí nás tam. Ani nikdy nechtěli.
A co když se pleteš?
Co když tam ani není?
Co budeš dělat, až se nějakým zázrakem dostaneš přes kanál?
Víš to?
Když tam nebude?
Říká se, že když si umíš cíl představit, tak k němu dospěješ.
Doteď jsem nechápala význam.
Vidím ho v hlavě.
Caspara.
Cítím ho.
Nevím, jak jinak to popsat.
Prostě…
Vím, že žije.
A že ho najdu.
A že nám pomůže zastavit ty šmejdy.
Zním jako blázen.
Ne, zníš jako…
Jo, zníš jako blázen,
ale zbláznil se celej svět, ne?
Odskočím si.
- Klid. Moment. - Ruce vzhůru!
Klid, chlapi.
Vysvětlím vám to. Zabloudil jsem, jasný?
- Udělal jsem chybu. - To jo.
Camp Blanding zavřeli před čtyřmi týdny.
Monty!
Monty, vstávej.
Co je?
Musíme jet s nima. Pomoct jim.
Když zachráníme svět, naši se vrátí domů.
To nedokážeme, Pen. Jasný?
- Hele! Mám mapu Paříže. - Ale Monty má pravdu, Penny.
Je to moc nebezpečný.
Jo, a ani vás nezveme.
- Sklapni, Alfe. - Co je? Nezveme.
Potřebujete nás. Monty umí řídit.
Tak trochu.
Řekni jim to, Monty.
Když naši nemůžou za náma, musíme zachránit my je.
Nebuď mamlas.
Řekni jim, že nás potřebují, prosím.
Prosím.
Já se poseru. Proboha. Bože.
Jo, dobře. Poslouchejte, náš táta má v Paříži byt.
Můžeme tam jet a můžete hledat Caspara, jo?
Dobře.
Jo.
Pojedeme jaguarem.
Šerife, dostal se za oplocení až na základnu.
My to vyřešíme.
Tudy.
Ruce.
Hej! Kam nesete můj batoh?
- Jsou to moje věci. - Klid.
Ráno vám je vrátíme, až vás přijdou odvézt…
- Ne. - …ze státu.
Co to povídáte? Heleďte, můžete mi dát aspoň můj sešit?
Jak jsem říkal, vrátíme vám všechno. Jde o jednu noc.
Když budete potřebovat něco urgentního, zařvěte.
Ale ne moc nahlas.
Půjdeme na to po dobrém.
A vítám vás v Idabelu. Snad si pobyt užijete.
ODJELI JSME DO PAŘÍŽE
Je to debilní model.
Nebo jsi debilní řidič.
Já říkal, ať jedeme aston martinem.
Jo? Seděl bys mi na klíně. Nebo Penny v kufru.
Jsme v háji.
Překlad titulků: Karel Himmer