Caspar?
Er det dig?
Sig noget, Casp.
Jeg er her.
Hvor, Casp?
Hvor?
Jeg kan mærke dig.
Jeg er lige her.
Vis mig vej, Casp.
Jamila.
WELLINGBOROUGH, STORBRITANNIEN, JORDEN NUVÆRENDE STATUS: SIKKERT
Fire måneder efter invasionen af rumvæsner
kan vi stadig ikke kommunikere med dem, og vi aner intet om deres formål.
Flygtningekrisen fortsætter...
Det er kun naturligt, at du stadig sørger.
Sørger? Mine drømme forsvinder ikke, mor.
Jeg ved, at du er skuffet, men du er nødt til at være tålmodig.
Jeg har været tålmodig.
Hvad, hvis de ikke er drømme?
-Du giver ingen mening. -Mor, hør nu.
Caspar kunne gøre ting, der ikke giver mening.
Han stoppede rumvæsnerne med sin hjerne.
En atombombe stoppede dem. Ikke jeres Jedi-pis.
Ja? Hvorfor er de her så stadig? Flere og flere for hver dag.
Hvorfor virker atombomberne ikke mod deres Dødsstjerne, din idiot?
Jamila!
Undskyld, mor. Jeg kan mærke det. Caspar. Han er derude.
Et eller andet sted. På en eller anden måde.
Han kan være vores eneste chance.
Mor, du hjælper med at redde folk hver dag.
Hvad, hvis du fik chancen for at redde flere end et telt fyldt med patienter?
Flere end et hospital fyldt? Hvad, hvis du kunne redde alle?
Drømmene vil falme, Jamila. Men det vil din gejst aldrig.
Det er den slags, der kommer til at redde os.
Ikke magi, ikke en eller anden... dreng, der er forsvundet.
Jeg er ked af det, men han er væk.
Jeg er nødt til at gå.
Hvad er det?
-Jeg skal bruge den! Mor! Til beskyttelse! -Giv mig den!
Er du sikker?
Du skal skvulpe det rundt, ellers ender byggen i bunden.
Det er tungere end vand.
MIAMI, FLORIDA, USA, JORDEN NUVÆRENDE STATUS: SIKKERT
Har du fået kontakt endnu?
Hvad?
Du kan blive ved med at glo,
men jeg tror ikke, at de kommer til festen.
Darien, lad nu min bror være med dine dårlige vittigheder.
Det er en fest. Må jeg ikke more mig til en fest?
-Går det, Trev? -Ja, jeg nyder bare festen.
Jeg ved, at du lyver.
Ingen nyder at hænge på min mand til en fest.
Bortset fra dig.
I det mindste fik de samlet familien.
Inden de dukkede op, sås vi aldrig sådan her.
Kun til bryllupper og begravelser.
Der er flest begravelser nu.
De æder os ud af huset. Shiona, har du flere forsyninger?
Jeg kan godt køre i supermarkedet, tante.
Åh, vi har allerede brugt alle vores rationer, skat.
Det er fint. Jeg har mærker. Jeg kan godt indhente forsyninger.
"Indhente forsyninger." Du lyder som en soldat igen.
Gammel vane.
Du må hellere skynde dig, inden vi begynder at spise græsset.
Jordan faldt i på det dybe!
-Hjælp! Han kan ikke få vejret. -Jordan!
Jordan!
Jordan! Jordan! Darien!
Kom nu. Kom nu. Så.
-Åh gud! Åh gud, Darien! -Kom nu.
-Han trækker ikke vejret, Darien! -Kom nu, sønnike.
-Han træ... Åh gud! -Træk vejret. Træk vejret. Kom nu.
Det skal nok gå. Kom så.
Kom nu.
Tilbage! Tilbage!
Kom nu. Kom nu. Kom nu.
Kom nu!
-Åh, gudskelov! -Hej. Sådan.
-Sådan. Så. -Onkel Trev?
Hvad fanden tænkte du på?
Vil du hjælpe dem? Vil du? Vil du gøre deres arbejde for dem? Vil du?
-Vi er nødt til at passe på os selv! -Trevante!
Hører du mig? Hører du mig?
Hører du mig? Kig på mig!
-Kig på mig! -Nej! Trevante, stop så!
Det er min dreng. Stop så!
Undskyld.
Hvad er der galt med dig?
Jeg henter mad.
Jordan. Jordan, skat. Er du okay?
Er du okay? Er du okay?
Okay. Godt. Godt.
Herovre!
Er du ikke klar over, at det er vores mad?
-Her! Her. -Her!
Her! Mig! Her!
Ja, for fanden!
Støvere!
Optændingsmateriale!
LUKKEDE OMRÅDER FORLAD OMGÅENDE
FARENIVEAU
Hallo!
Hvad laver du?
Lad være. Jeg gør ikke noget.
-Er det der blod? -Det er mit.
Jeg skar mig på låsen.
Undskyld. Jeg vil bare forsørge min familie.
Vi måtte forlade vores hus uden for London, da...
Ja, det ved jeg. Jeg så kortet. Jeg ved, at byen er rød.
Ligesom månen.
Hvad med månen?
Soldaterne brændte sporer.
Vinden kom og gjorde luften giftig.
Månen blev rød. Rød hele natten, som om den...
Brændte.
Min lille pige spurgte, hvorfor solen skinnede om natten.
Hun spurgte, om den var bange for at være alene på himlen hele dagen.
Bare et par ting til min familie. Jeg beder dig.
Tag kun, hvad du har brug for.
Du kender reglerne. Ingen snak. Højst 30 minutter.
Tak.
Hov, hvad er det?
-Hvad sker der? -Åh gud.
Caspar?
Milliarder af neuroner bevæger sig synkront.
Mitsuki.
Dem.
RUMVÆSNER SYNER ANFALD
Hallo?
-Hej. Du er tilbage. -Hvor er alle sammen?
Altså, du har været længe væk.
Åh, wow!
Du har været længe væk. Festen stoppede for et stykke tid siden.
Hvordan har Jordan det?
Rystet.
-Vi puttede ham for en times tid siden. -Godt.
Ellers tak.
Skal vi ikke tale om det?
Hvad mener du?
Dit udbrud. Med Jordan.
For pokker.
Undskyld.
Learah ringede.
Eller også ringede du til Learah.
Åh, hun har det fint. Hun er stadig hos sin onkel i Pensacola.
-Hun vil stadig ikke tale med mig. -Hvad havde du forventet?
Jeg kæmpede mig tværs over planeten for at komme tilbage til hende.
Og hun elsker dig for det.
Det gør vi alle.
Men du ved jo godt, at du aldrig...
Du kom aldrig rigtig tilbage.
Jeg dømmer dig ikke, Trev.
Learah fortalte mig om bogen, drengen.
Hun advarede mig om, at du stadig udkæmper en krig.
Jeg kan se den måde, du ser på himlen.
Den måde, du nogle gange kigger ud ad vinduet.
Jeg ved, at du jagter spøgelser. Nogle af os vil bare gerne tilbringe
den tid, vi har tilbage på Jorden, uden dæmoner.
Og lade, som om de ikke er her?
Og holde fester og opføre sig, som om alt er normalt?
Jeg kender den verden, vi lever i, og den verden, min søn lever i.
Det er måske bare ikke den samme som den, du lever i.
Jeg har pakket din kuffert.
Er det, fordi jeg råbte ad Jordan?
Du smider mig ud, fordi jeg råbte ad Jordan. Seriøst?
Jeg ved, hvor du tager hen, når du tager herfra.
Jeg ved, at du leder efter svar.
Det skræmmer livet af mig at tænke på, hvad der kunne ske dig derude.
Så jeg siger det med al den kærlighed, der er i mit hjerte.
Tag af sted. Tag ud og udkæmp din krig.
Jeg håber, at du finder det, du leder efter. Det gør jeg virkelig.
Jeg elsker dig.
Jam? Jam, der er mad!
Jamila.
Jam?
MOR
Jeg ved, at det her vil gøre ondt.
Jeg ved, at det ikke er det her, du har lyst til at læse.
Jeg kender til farerne derude, og jeg ved, at du er bange.
Det er jeg også.
Men jeg kan ikke bare sidde og gøre ingenting.
Jeg kan ikke bare gemme mig og vente på, at verden går under.
Hvor hårdt det end må være derude, er det hårdeste at forlade mit hjem.
At forlade dig.
Men jeg drager ud for at jage mine drømme. Selv hvis de kun er drømme.
For det her Jedi-pis kan være det eneste, der kan redde vores planet.
Jeg kommer, Casp.
Det er din skyld, faktisk.
Det er dig, der har lært mig, at jeg skal kæmpe for det, jeg tror på.
Uanset hvad.
Og jeg tror på det her.
Jeg elsker dig.
Jam.
MOR ELSKER DIG FOR EVIGT
SAVNET - BETTY JONES
SAVNET
Luften er ikke sikker.
-Jeg skal hen på hospitalet! -Vi kører dig til det nærmeste.
Ikke det. St. Beornwald's?
Det område er også lukket ned.
-Er du kommet til skade? -Jeg vil bare...
Der er et herberg for børn i Hyde Park Corner.
Der skal jeg ikke hen. Jeg skal i den modsatte retning.
Vi kan ikke lade dig gå den vej.
Hallo! Kom tilbage!
Pige!
Sporer.
Kom ud.
Det er ikke sikkert her. Vi kan hjælpe dig.
Vi kan tage dig med til et sikkert sted.
Hvis du kan høre mig, så kom frem.
Vi vil bare hjælpe dig.
Vi efterlader en maske.
Du får brug for den.
Kom nu. Kom nu.
Giv mig nu noget.
SPIRALFORMET OBJEKT SET I MCCURTAIN COUNTY
OG OVER HELE VERDEN
M, C, U.
Okay.
BILLEDER AF MCCURTAIN COUNTY I OKLAHOMA
Oklahoma?
-Breddegrad... -Tiden er gået.
Tiden er gået! Du skal gå nu.
Ja.
Ja, det skal jeg.
DU FORLADER NU SOLSKINSSTATEN
Du må ikke være her, Casp.
ARKIV
"Caspar Morrow. Kasse 8898."
Tosse.
-Hr.? -Hvad sker der?
-Caspar? Casp? -Hov, hov, hov!
Jeg kan høre dig, Casp.
Jeg finder dig.
OVERFØRT TIL HÔPITAL SAINT-PAUL, PARIS
EFTER ORDRE FRA VERDENSFORSVARSKOALITIONEN
Han bad om hjælp. Jeg beder om hjælp.
Jeg kan ikke være her,
fra den anden side af verden, og være her for ingenting.
Der må være en grund.
Han er grunden.
Bogen er grunden.
Hej, hvad hedder du?
Trevante.
Jeg hedder Caspar.
Nysgerrige Caspar.
Hey.
-Hvad så, Caspar? -Det er mig.
VELKOMMEN TIL OKLAHOMA
MCCURTAIN COUNTY, OKLAHOMA, USA, JORDEN
Hey.
Beklager. Vejen slutter her. Der er ingen adgang.
Det kan jeg se. Hvordan kan det være?
Det er for din egen sikkerheds skyld. Det er ikke sikkert.
Det er heller ikke sikkert deromme.
Hvis du kører 40 km den vej, er der tilkørsel til Route 46.
Den fører dig mod syd.
Der er ingen døde zoner i den retning.
Godt. Pas på dig selv.
I lige måde.
Har du set den her familie? Nej?
Har du set den her familie?
-Hej. Undskyld. Har du set den familie? -Nej, nej, nej.
Har du set den her... Nej.
Undskyld. Ser de bekendte ud? Nej?
-Nej? Nej. -Nej.
-Har du set den her familie? -Nej, beklager.
Har du set den her familie? Jeg leder efter dem.
-Nej? Ingen af dem? -Jamila! Jamila! Fuck.
-Åh... Darwin! -Det er dig!
Hvad fanden laver du her? Jeg troede, at du skulle være
-ude på landet. -Det var jeg også.
-Er din familie her? -De har det fint.
-Seriøst. -Åh gud. Hvorfor er du...
Det er ren Shaun of the Dead.
Hvad er det?
-Kom du for at finde Alf? -Er han her?
Jam, hvad foregår der?
Han blev flyttet fra lighuset og tilbage til intensiv
og så til det her sted.
-Paris? -på VDK's ordre.
Hey, Darwin. Se lige.
-Ja. Nej, jeg forstår det ikke. -Det gør jeg heller ikke.
Men jeg tror... Jeg ved, at Caspar er i live.
Jam, hvornår har du sidst sovet?
Jeg tror, at de ved, at han er noget særligt.
Hvad mener du med "særligt"?
Jeg så det ske, okay?
Da rumvæsnerne kom, og vi var fanget på mors gamle hospital,
talte Caspar med dem.
-Talte de da engelsk og sådan? -Nej. Nej.
Han fik dem til at stoppe med at angribe.
Det var, som om de kunne læse Caspars tanker, og han kunne læse deres.
Efter han gjorde det, lukkede hans hjerne ned, men han trak vejret.
Han var stadig i live, og her er beviset.
Jeg begyndte at drømme om Caspar fem dage, efter jeg efterlod ham.
Drømme? Hvilken slags drømme taler vi om?
Jeg drømte om den røde måne over London, før jeg overhovedet så den.
Og Caspar er der altid.
Hans stemme.
Jam, jeg tænker på Casp hver dag.
-Helt ærligt. Men... -Jeg ved, hvordan det lyder.
Som om jeg er blevet skingrende vanvittig.
Men jeg har aldrig været mere sikker på noget hele mit liv.
I behøver ikke at tro på mig.
Jeg ledte efter jer, fordi jeg syntes, at I skulle vide, at han er i live,
før jeg tager til Paris.
Paris?
Ja, men de lukkede jo grænserne for længe siden.
-Hvad vil du gøre? -Jeg finder på noget.
Jeg er kommet så langt her. Jeg fandt jer.
Casp kan være nøglen til at afslutte det her.
Rumvæsnerne. Invasionen.
Hvis han fik dem til at stoppe én gang, kan han være vores eneste håb.
Men hvis han virkelig kan det pis,
kan myndighederne vel få ham til at stoppe alt det her alligevel.
Vi ved ikke, hvad de gør ved ham. Om de tilbageholder ham mod hans vilje.
-Du har set E.T., ikke? -Jo.
Ja. Det er det samme.
Jeg har på fornemmelse, at der er problemer. At han er i fare.
Hvorfor siger du det?
Jeg kan mærke det på den måde, han kalder på mig i mine drømme.
Som om han vil have, at jeg finder ham.
Jeg ville ikke have forladt min familie, hvis jeg ikke vidste, at det var sandt.
I skulle vide det.
Nogen skulle vide det, hvis jeg nu ikke kommer i mål.
Hør her... Lad os finde noget mad, Jam.
Kakao?
-Ja. Lad os komme væk herfra. -Kom, kom.
Herind.
Tak.
Vi har snakket om det.
Årh, rend mig.
Hvis I tror, at I kan stoppe mig, og at jeg er gået den lange vej
-for bare at... -Nej! Vi ved, at vi ikke kan stoppe dig.
-Det er derfor... -Vi tager med dig.
Hvad?
Vi tager med dig.
-Helt enkelt. -Ja.
Vent. Nej. Det behøver I ikke.
Det er ikke derfor, jeg er her kommet.
-I har familie. -Ja, det har du også.
Og hvis du troede, at vi ville lade dig rejse alene til Paris,
er du fandeme blevet skør.
Vi hjælper dig. Få sovet. Vi sniger os ud lige inden solopgang.
Casp.
Hvad er det her for et sted?
Hvorfor tager det så lang tid?
Alf, det er en stor dør. Det er ikke et marmeladelåg.
-Åh, du... Skal du være sjov? -Ja, jeg skal.
-Giv mig lommelygten. -Gider du at holde kæft?
Hvorfor er det altid mig?
Hold da kæft.
Hvad var det, jeg sagde?
YUNGBLUD er ikke engang så godt kørende.
Det er ren David Beckham.
Ferrari, Aston, Porsche.
Fedt. Juleaften kom før tid.
Bond. James B... Fuck!
Stille!
Hun er smuk, ikke? Vi tager helt sikkert Porschen.
-Dumme Porsche. James Bond kører... -Porsche. Udtal det rigtigt...
Porsche, Alfie. Giv mig nøglerne. Kom så.
-Skrid! Jeg... -Gutter?
-Hold nu op, gutter! -Giv mig nøglerne!
-Skrid med dig! -Giv mig nøglerne!
-Slip så! Stop! -Hold nu op! Jeg vil bare se den.
-Se nu, hvad du gjorde. -Sluk den så. Sluk den!
-Tryk på noget! -Kan du ikke se, at jeg prøver?
-Nøglen virker vist ikke! -Stop!
Jeg tror, at det gik.
Hvad fanden?
Sproget, Monty.
Vi har været alene, siden det skete.
Mor og far er på ferie, så vi er nødt til at blive,
indtil de kommer tilbage. Sådan er reglerne.
Fedt sted.
I må væk herfra.
-De har evakueret det centrale London. -Det ved jeg godt.
Hvordan har I skaffet mad?
Monty fandt kirsebær i sirup i vinkælderen.
Han siger, at de er for søde, så jeg får de fleste af dem.
Er det alt, hvad I har at spise?
Øjeblik.
Hvad er det, du laver? Det er vores rejsemad.
-I tager bare. -Som I bare ville tage min fars Porsche?
Så ja tak.
-Der skulle ikke være nogen. -Gør det det så i orden?
At redde verden?
Ja. Det, synes jeg, er en vældig god grund.
Jeg kan give noget i bytte for chipsene. Jeg har kort.
Se! Det her er af Antarktis.
-Jeg har også et førstehjælpssæt. -Pen.
De vil ikke have dine dumme kort eller et førstehjælpssæt. Okay?
Det ved du da ikke. I må undskylde min bror.
Mor sagde, at han aldrig voksede fra trodsalderen.
Luk.
Der er en teltby i Southwark, og der går busser
ud på landet, hvor børn kan være i sikkerhed.
Jeres forældre ville vide, at de skulle lede der.
Vi bliver her. Det er sådan, vi ikke bliver væk.
-Jeg lover, at I ikke bliver væk. -Nej.
Bare lad det ligge.
Kan nogen af jer overhovedet køre bil?
Og hvad havde I så tænkt jer at stille op med en stjålet bil?
Har du nogensinde set Fast & Furious?
-For... -Har du overhovedet spillet GTA?
Så svært er det ikke. Millioner af idioter kører bil hver dag.
-Vi skal nok klare os. -Det er jo latterligt. Sikke en lorteplan.
Du har slet ikke ændret dig, vel?
-Du er en forbandet idiot! -Nå? Sig det igen!
-Hvad? -Fuck det! Sig det igen!
Hvad? Hvad vil du gøre?
-Fuck det! Sig det igen! -Stop så!
Fuck.
Fartøjer.
De leder efter rumvæsner.
Gå med jer. Gå med jer. Gå med jer.
Mor, far, mor, far. Gå med jer. Gå med jer. Gå med jer.
Mor, far.
Gå med jer. Gå med jer. Gå med jer.
-Nej, nej, nej. -Mor, far.
-Penny. Penny, du er okay. -Mor, far.
-Penny. Du er okay. Det er mig. -Gå med jer.
Okay?
Hør her. Hør her, Pen. Okay?
Hvor er vi? I labyrinten ved Danbury's.
Hvor går vi hen? Vi går fremad og drejer til højre.
-Og hvad gør vi så? -Går til venstre.
Flot. Vi er der. Vi er der. Vi gjorde det. Okay?
I kan blive i nat. Bare tag bilen. Jeg er ligeglad. Bare skrid!
Trevante Cole melder sig til tjeneste. Jeg er lige ankommet.
Vi ventede ikke nye tropper i dag.
-Hvor kommer du fra? -Camp Blanding.
To udsendelser. Afghanistan.
Kom hjem, blev sendt hertil, fik ikke at vide hvorfor.
Jeg ville have været her i sidste uge, men vi blev angrebet på vejen.
-Resten af tropperne overlevede ikke. -Det gør mig ondt.
Det har været en lang rejse.
Jeg kunne godt bruge lidt søvn, en seng og den ædelse, I har.
Jeg løb tør for mine rationer for to delstater siden.
Menig Palomino ved C9.
Jeg har en Trevante Cole fra Camp Blanding, der melder sig til tjeneste.
Hvad sker der her? På den her base?
Anden sal.
Du bliver briefet af sergenten.
Tak.
Er hun okay?
Ja. Nogle gange bliver hun bare sådan.
Min mor siger, at det er, når hun føler, at hun mister kontrollen.
Det bliver for meget i hendes hoved. Resten af tiden har hun det fint.
Altså, hun er virkelig irriterende, men hun har det fint.
Det forstår man jo godt.
Jeg tror, at vi alle sammen skriger indvendigt.
Hun gør det bare udvendigt.
Hvorfor fanden vil I til Paris?
De vil ikke have, at vi er der. Det har de aldrig villet.
Hvad, hvis I tager fejl? Hvad, hvis han slet ikke er derude?
Hvad, hvis det lykkes jer at komme over kanalen...
Og altså?
Så er han der ikke.
Folk siger jo altid:
"Hvis man kan se målet for sig, kan man nå det."
Det har jeg aldrig forstået før.
Jeg kan se ham for mig.
Caspar.
Jeg kan mærke ham.
Jeg ved ikke, hvordan jeg ellers skal beskrive det.
Jeg...
Jeg ved, at han er der.
Og jeg finder ham,
og så hjælper han os med at stoppe de svin.
-Jeg ved, at det lyder skørt. -Nej, det lyder...
Eller ja, det lyder skørt. Men hele verden er jo skør, ikke?
Jeg går på toilettet.
-Hov! Vent! -Hænderne op! Op med hænderne!
Slap af.
Hør her. Lad mig forklare. Jeg for bare vild.
-Jeg begik en fejl. -Ja, det gjorde du.
Camp Blanding lukkede ned for fire uger siden.
Monty! Monty!
Monty, vågn op.
Hvad?
Vi er nødt til at tage med dem. Vi er nødt til at hjælpe.
Hvis vi redder verden, kan mor og far komme hjem.
Det kan vi ikke, Pen. Okay?
-Se! Jeg har et kort over Paris. -Monty har ret, Penny.
-Det er for farligt. -Ja. Og I er faktisk ikke inviteret.
-Årh, hold kæft, Alf. -Hvad? Det er de da ikke.
I har brug for os. Monty kan køre bil. På en måde.
Fortæl dem det, Monty.
Hvis mor og far ikke kan komme til os, er vi nødt til at redde dem.
Lad nu være med at være en idiot. Fortæl dem, at de har brug for os.
Kom nu.
Åh, for helvede. I guder.
Okay. Hør her. Vores far har en lejlighed i Paris.
Vi kan tage derned, og så kan I lede efter Caspar. Okay?
-Okay. -Ja.
Godt, vi tager Jaguaren.
Hr. politimester, han kom forbi hegnet og ind på basen.
Vi tager os af ham. Denne vej.
Hænder.
Hov! Hvad laver du med min taske?
-Det er mine ting. -Slap af.
Du får den tilbage i morgen tidlig, når de kommer for at køre dig...
-Nej. -...ud af delstaten.
Hvad taler du om? Vil du ikke bare give mig min notesbog?
Som sagt får du det hele tilbage. Det er bare én nat.
Råb, hvis der er noget, der haster. Noget helbredsmæssigt og sådan.
Men ikke for højt.
Det her behøver ikke at være andet end behageligt.
Og velkommen til Idabel. Jeg håber, at du nyder opholdet.
TAGET TIL PARIS
-Det er en lortemodel. -Eller også er du en lortechauffør.
Jeg sagde jo, at vi skulle have taget Aston Martinen.
Ja? Så sad du på skødet af mig, eller også lå Penny i bagagerummet.
Vi er fortabt.
Tekster af: Helle Virenfeldt Smith