Kaspar?
Vai tas esi tu?
Runā ar mani, Kasp!
Esmu šeit.
Kur, Kasp?
Kur?
Es tevi jūtu.
Esmu tepat.
Dod kādu norādi, Kasp!
Džamila!
VELINGBORO, LIELBRITĀNIJA, ZEME STATUSS: DROŠI
Četrus mēnešus pēc citplanētiešu iebrukuma
joprojām nav sakaru ar viņu kuģiem un nav zināmi viņu nolūki.
Bēgļu krīze turpinās. Miljoni meklē patvērumu…
-Ir dabiski, ka tu joprojām sēro. -Sēroju? Tie sapņi nepazūd, mamm.
Zinu, ka esi vīlusies, bet tev jābūt pacietīgai.
Esmu bijusi pacietīga.
Ja nu tie nav sapņi?
-Tas nav loģiski. -Mamm, paklausies!
Kaspars spēja izdarīt to, kas nav loģiski.
Viņš ar prātu apturēja citplanētiešus.
Viņus apturēja atombumba, nevis džedu muļķības.
Ak tā? Tad kāpēc viņi vēl ir te? Ar katru dienu arvien vairāk.
Kāpēc bumbas nekaitē viņu Nāves zvaigznei, stulbeni?
Džamila!
Piedod, mamm. Bet es…
Es to jūtu. Saproti? Kasparu. Viņš kaut kur ir.
Kaut kur, kaut kā.
Viņš varētu būt mūsu vienīgā iespēja.
Mamm, tu katru dienu glāb cilvēkus.
Ja nu tu varētu izglābt vairāk nekā tikai telti vai slimnīcu ar pacientiem?
Ja nu tu varētu izglābt visus?
Sapņi pazudīs, Džamila. Bet tava drosme - nekad.
Mūs izglābs tieši tas.
Nevis maģija, nevis kāds zēns, kura vairs nav.
Man žēl, bet viņa vairs nav.
Man jādodas.
Kas tas?
-Man to vajag! Mamm! Tas ir aizsardzībai. -Dod šurp!
Tiešām?
Jāpaskalina, citādi miezītis nosēdīsies apakšā.
Tas ir smagāks par ūdeni.
MAIAMI, FLORIDA, ASV, ZEME STATUSS: DROŠI
Jau nodibināji kontaktu?
Ko?
Skaties, cik ilgi gribi,
bet diez vai viņi ieradīsies uz mūsu ballīti.
Derien, vai vari neuzplīties manam brālim ar saviem nesmieklīgajiem jokiem?
Šī ir ballīte. Vai nedrīkstu ballītē izklaidēties?
Viss labi, Trev?
Viss labi. Baudu ballīti.
Nē. Es zinu, ka tu melo,
jo nevienam nepatīk nīkt ballītē ar manu vīru.
Izņemot tevi.
Viņi vismaz saveda kopā mūsu ģimeni.
Pirms viņi uzradās, mēs nemēdzām tā satikties.
Tikai kāzās vai bērēs.
Tagad biežāk ir bēres nekā kāzas.
Bērni visu apēduši. Šiona, vai tev ir vēl pārtikas pakas?
Klau, es aiziešu uz veikalu, tante.
Mēs savas devas jau izlietojām.
Viss kārtībā. Man ir taloni. Es varu sagādāt krājumus.
"Sagādāt krājumus." Tu atkal runā kā kareivis.
Vecie paradumi.
Nu tad pasteidzies, citādi mēs sāksim ēst zāli.
Džordans iekrita dziļumā!
-Palīgā! Viņš nevar paelpot. -Džordan!
Džordan!
Džordan! Džordan! Derien!
Saņemies! Ei, ei!
-Ak dievs, Derien! -Saņemies!
-Viņš neelpo, Derien! -Lūdzu, dēliņ.
-Viņš neelp… Ak dievs! -Elpo! Nu taču!
Būs labi. Saņemies!
Lūdzu.
Nu taču!
Nost! Nost!
Saņemies! Saņemies, saņemies!
Saņemies!
-Paldies dievam! -Nu lūk!
-Nu lūk! Ei! -Tēvoci Trev?
Ko, pie velna, tu domāji?
Gribi tiem draņķiem palīdzēt? Atvieglot viņiem darbu?
-Mums sevi jāsargā! Skaidrs? -Trevante!
Vai tu mani dzirdi?
Vai tu mani dzirdi? Skaties uz mani!
-Skaties uz mani! -Nē! Trevante, izbeidz!
Tas ir mans dēls! Izbeidz!
Es atvainojos.
Kas tev kaiš?
Aiziešu pēc pārtikas.
Džordan, dēliņ, vai tev viss labi?
Vai tev viss kārtībā? Viss labi?
Nekas. Būs labi.
Šeit!
Vai nesaproti, ka tā ir mūsu pārtika?
-Šeit! Šeit. -Šeit!
Šeit! Man! Šeit!
Kā tad!
Smidzinātājs!
Būs iekurs!
SKARTĀS ZONAS JĀPAMET
BĪSTAMI ŅŪKĀSLA - MANČESTRA
LIVERPŪLE - BIRMINGEMA BRISTOLE - LONDONA
Eu!
Ko jūs darāt?
-Lūdzu. Negrasos darīt pāri. -Jā?
-Tad kas tās par asinīm? -Manējās.
Sagriezos ar slēdzeni.
Es atvainojos. Man tikai jāpabaro ģimene.
Mums nācās evakuēties no mūsu mājas ārpus Londonas, kad…
Jā, zinu. Es redzēju karti. Tā zona tagad ir sarkana.
Kā mēness.
Kas ir ar mēnesi?
Karavīri dedzināja sporas.
Sacēlās vējš, saindēja gaisu.
Mēness kļuva sarkans. Visu nakti sarkans, it kā viņi to būtu…
Aizdedzinājuši.
Mana meitiņa jautāja, kāpēc naktī spīd saule.
Jautāja, vai tai pa dienu ir bail būt vienai debesīs.
Lūdzu, tikai dažas lietas manai ģimenei. Es ļoti lūdzu.
Paņemiet tikai nepieciešamo.
Noteikumus zināt. Nesarunāties. Ne ilgāk par pusstundu.
Paldies.
Eu, kas tas?
-Kas notiek? -Ak dievs!
Kaspar?
Miljardiem neironu kustas nevainojami sinhroni.
Micuki.
Viņi.
CITPLANĒTIEŠI VĪZIJAS LĒKME
Sveiki!
-Sveiks! Esi atpakaļ. -Kur pārējie?
Nu, tu ilgi biji prom…
O, vareni!
Tu ilgi biji prom. Ballīte beidzās jau pirms krietna laika.
Kā jūtas Džordans?
Satraukts.
-Pirms kādas stundas nolikām gulēt. -Labi.
Nē, paldies.
Mēs par to nerunāsim?
Par ko?
Par tavu kliegšanu. Uz Džordanu.
Ak vai!
Es atvainojos.
Zvanīja Leara.
Vai arī tu piezvanīji Learai.
Viņai iet labi. Nē, viņa joprojām ir pie tēvoča Pensakolā.
-Joprojām negrib ar mani runāt, vai ne? -Ko tu gaidīji?
Es karoju otrā pasaules malā, lai varētu atgriezties pie viņas, labi?
Un viņa tevi par to mīl.
Mēs visi mīlam.
Bet, zini, tu tā arī…
Tu tā arī neesi atgriezies.
Es tevi netiesāju, Trev.
Leara man izstāstīja par to zīmēšanas bloku, par zēnu.
Viņa brīdināja, ka tu joprojām ar kaut ko karo.
Es redzu, kā tu skaties debesīs.
Kā tu reizēm skaties laukā pa logu.
Zinu, ka tu joprojām dzenies pakaļ spokiem.
Ir cilvēki, kas sev atvēlēto dzīves laiku uz šīs zemes vēlas pavadīt bez dēmoniem.
Izliekoties, ka viņu te nav.
Un rīkojot ballītes, uzvedoties tā, it kā viss būtu kārtībā.
Es zinu, ka pasaule, kurā dzīvojam, pasaule, kurā dzīvo mans dēls,
iespējams, nav tāda pati kā tā, kurā dzīvo tu.
Es sakravāju tavu ceļasomu.
Tikai tāpēc, ka sakliedzu uz Džordanu?
Tu mani padzen, jo es sakliedzu uz Džordanu. Nopietni?
Es zinu, kurp tu dodies, kad izej no mājas.
Zinu, ka meklē atbildes.
Mani šaušalīgi biedē tas, kas ar tevi varētu tur notikt.
Tāpēc es to saku ar visdziļāko mīlestību.
Ej!
Ej cīnīties savā karā!
Es ceru, ka atradīsi to, ko meklē. Es tiešām ceru.
Es tevi mīlu.
Džama! Džama, ēdiens gatavs.
Džamila!
Džama!
MAMMAI
Zinu, ka skumsi.
Zinu, ka negribi ko tādu lasīt.
Es apzinos draudošās briesmas un zinu, ka tu baidies.
Es tāpat.
Bet es nevaru sēdēt rokas klēpī salikusi.
Nevaru slēpties un gaidīt pasaules galu.
Lai cik grūti būtu pasaulē, grūtākais ir atstāt mājas.
Atstāt tevi.
Bet es dodos sekot saviem sapņiem,
pat ja tie ir tikai sapņi.
Jo tās džedu muļķības, iespējams, ir vienīgais,
kas var glābt mūsu planētu.
Es nāku, Kasp.
Tā ir tava vaina, tiešām.
Tu esi tā, kas man iemācīja cīnīties par to, kam ticu,
lai tur vai kas.
Un es ticu šim.
Es tevi mīlu.
Džama.
MAMMĪTE TEVI MĪLĒS MŪŽĪGI
PAZUDUSI BEZ VĒSTS - BETIJA DŽONSA
LŪGUMS PALĪDZĒT ATRAST
Šis gaiss nav drošs.
Man jātiek uz slimnīcu.
Aizvedīsim uz tuvāko.
Uz to ne. Uz Sentbernvalda?
Arī tas rajons ir slēgts.
-Esi ievainota? -Man jātiek…
Pie Haidparka ir bērnu patversme.
Uz turieni es nebraukšu.
Es teicu, ka dodos pretējā virzienā.
Diemžēl nevaram tevi tur laist.
Eu! Atgriezies!
Meitene!
Sporas.
Nāc laukā!
Te nav droši.
Varam tev palīdzēt.
Varam tevi aizvest drošībā.
Ja tu mani dzirdi, nāc laukā!
Mēs tikai gribam palīdzēt.
Atstāsim šeit masku.
Tev to vajadzēs, mīļā.
Nu taču! Nu taču!
Vismaz kaut ko.
SPIRĀLVEIDA OBJEKTS REDZĒTS MAKĒRTENAS APGABALĀ
UN CITUR PASAULĒ
M, K, Ē.
M - A - K - E - A - N - Ē - R - T
MAKĒRTENA
Labi.
MAKĒRTENAS APGABALS
ATTĒLI NO MAKĒRTENAS APGABALA OKLAHOMĀ
Oklahoma?
-Platuma grādi… -Laiks beidzies.
Laiks beidzies. Jums jādodas.
Jā.
Jā, man jādodas.
FLORIDAS ŠTATA ROBEŽA
JŪS PAMETAT SAULAINO ŠTATU
Lūdzu, neesi tur iekšā, Kasp.
VĀRDS: MOROVS KASPARS PACIENTS NR. 13472
DOKUMENTU TELPA
"Kaspars Morovs. Kaste Nr. 8898."
Ķertais.
-Kungs? -Kas notiek?
-Kaspar? Kasp? -Ei, ei, ei!
Es tevi dzirdu, Kasp.
Es tevi atradīšu.
KASPARS MOROVS
SENTPOLA SLIMNĪCA, PARĪZE
AR PAK RĪKOJUMU PĀRVIETOTS UZ SENTPOLA SLIMNĪCU PARĪZĒ
Viņš lūdz palīdzību. Es lūdzu.
Jo es nevaru būt te,
otrā pasaules malā, un atkal būt šeit bezjēdzīgi.
Jo ir jābūt iemeslam.
Viņš ir iemesls.
Tas zīmēšanas bloks ir iemesls.
Klau, kā jūs sauc?
Trevante.
Mani sauc Kaspars.
Ziņkārīgais Kaspars.
Ei!
-Kā iet, Kaspar? -Tas esmu es.
LAIPNI LŪGTI OKLAHOMĀ
MĒS PAĻAUJAMIES UZ TO K
MAKĒRTENAS APGABALS, OKLAHOMA, ASV, ZEME
Sveiki.
Atvainojiet, kungs! Te ceļš beidzas. Tālāk doties aizliegts.
To es redzu. Kāpēc tā?
Jūsu paša labā. Tur nav droši.
Arī tur atpakaļ nav droši.
Kādus 40 km tālāk pa to ceļu būs izbrauktuve uz 46. šoseju.
Pa to tiksiet uz dienvidiem.
Tajā virzienā nāves zonu nav.
Labi. Sargiet sevi!
Jūs sevi arī.
Vai esat redzējuši šo ģimeni? Nē?
Esat redzējuši šo ģimeni?
-Sveiki! Vai esat redzējuši šo ģimeni? Nē? -Nē.
Vai esat redzējuši… Nē.
Atvainojiet! Vai viņi šķiet redzēti? Nē?
-Nē? -Laikam ne.
-Vai esat redzējis šo ģimeni? -Nē, man žēl.
Esat redzējuši šo ģimeni? Es viņus meklēju.
-Nē? Nevienu? -Džamila! Džamila! Velns!
-Ak mans… Dārvin! -Tā esi tu!
Ko, pie velna, tu dari šeit? Man likās,
-ka esi laukos. -Es biju, jā.
-Te ir tava ģimene? -Viņiem viss labi.
-Tiešām. -Ak dievs! Kāpēc esi šeit…
Te ir kā zombiju šausmenē.
Kas tas?
Tu te meklē Alfu?
Vai viņš ir šeit?
Džama, kas notiek?
Viņu no morga pārvietoja uz intensīvo terapiju
un tad pārveda uz to iestādi.
-Parīzē? -Ar kaut kādu PAK rīkojumu.
Ei, Dārvin, paskaties!
-Jā, nē, es tiešām nesaprotu. -Arī es ne.
Bet domāju, nu, zinu - Kaspars ir dzīvs.
Džama, kad tu pēdējo reizi gulēji?
Un viņi zina, ka viņš ir īpašs.
Kā tu to domā - "īpašs"?
Es redzēju, kā tas notiek, ja?
Kad ieradās citplanētieši un bijām mammas slimnīcā,
-Kaspars ar viņiem sarunājās. -Viņi runāja angliski vai kā?
Nē. Viņš panāca, ka viņi mums vairs neuzbrūk.
Bija tā, it kā viņi spētu lasīt Kaspara prātu un viņš viņējo.
Pēc tam viņa smadzenes atslēdzās, bet viņš vēl elpoja.
Viņš vēl bija dzīvs, un tas to pierāda.
Piecas dienas pēc tam, kad atstāju Kasparu, sāku redzēt viņu sapņos.
Sapņos? Par kādiem sapņiem mēs runājam?
Es nosapņoju to sarkano mēnesi virs Londonas, pirms to ieraudzīju.
Un tur vienmēr ir Kaspars.
Viņa balss.
Džama, es par Kaspu domāju katru dienu.
-Goda vārds. Bet… -Es zinu, kā izklausos.
It kā būtu galīgi nojūgusies.
Bet es nekad ne par ko neesmu bijusi tik pārliecināta.
Jums nav man jātic.
Es jūs uzmeklēju, pirms dodos uz Parīzi, lai pateiktu, ka viņš ir dzīvs.
Uz Parīzi?
Bet viņi jau sen ir slēguši robežas.
-Kā tu tur nokļūsi? -Gan izdomāšu.
Es tiku līdz šejienei. Atradu jūs, ne?
Kaspam var būt izšķirošā loma, lai visam pieliktu punktu.
Citplanētiešiem, iebrukumam.
Ja spēj viņus apturēt, viņš var būt vienīgā cerība.
Bet, ja viņš tiešām to spēj,
tad valdība noteikti panāks, lai viņš tos citplanētiešus aptur.
Mēs nezinām, ko viņi ar viņu dara, varbūt sagūstījuši pret viņa gribu.
-Esat redzējuši Citplanētieti? -Jā.
Jā. Tas pats.
Man ir sajūta, ka viņš ir ķezā, nopietnās briesmās.
Kāpēc tā saki?
Es to jūtu pēc tā, kā viņš mani sapņos sauc.
It kā gribētu, lai es viņu atrodu.
Es nebūtu pametusi ģimeni, ja nezinātu, ka tas ir pa īstam.
Tāpēc gribēju, lai to zināt, lai kāds zina, - ja nu es neizdzīvotu.
Paklau… Sameklēsim ko ēdamu, Džama.
Kakao?
-Jā. Ejam no šejienes prom! -Nāc!
Šeit.
Paldies.
Nu, mēs aprunājāmies.
Atšujieties!
Ja domājat, ka mani apturēsiet, ka es šinī brīdī
-griezīšos atpakaļ… -Nē. Mēs zinām, ka nevaram tevi apturēt.
-Tāpēc… -Mēs dosimies tev līdzi.
Ko?
Mēs dosimies tev līdzi.
-Jā, vienkārši. -Jā.
Pag! Nē. Jums tas nav jādara.
Ne jau tāpēc es ierados.
-Jums ir ģimene. -Jā, un tev arī.
Un, ja tu iedomājies, ka mēs tevi vienu pašu laidīsim uz Parīzi,
tu esi galīgi ķerta.
Mēs būsim ar tevi.
Ej izgulies!
Aizlavīsimies īsi pirms saullēkta.
Kasps.
Kas šī par vietu?
Ko tu čammājies?
Alf, šīs ir milzu durvis, nevis konservu bundža.
-Mētāsi asprātības? -Jā.
-Dod lukturīti! -Vai varat apklust?
Kāpēc vienmēr es?
Ej tu nost!
Ko es tev teicu?
YUNGBLUD nebrauc ar tik stilīgām mašīnām.
Tādi vāģi varētu būt Deividam Bekhemam.
Ferari, astons, porše.
Labais. Ziemassvētki atnākuši agrāk.
Mani sauc Bonds. Džeimss Bo… Velns!
Klusu!
Skaistule, vai ne? Mēs noteikti ņemsim porši.
-Sūda poršs. Džeimss Bonds brauc… -Porše. Izrunā pareizi, pirms…
Poršs, Alfij. Dod atslēgas!
-Atšujies! Es ne… -Puiši!
-Beidziet, puiši! -Dod atslēgas!
-Atšujies! -Dod atslēgas!
-Beidziet! -Tikai gribu paskatīties.
-Paskat, ko izdarīji. -Izslēdziet to!
-Nospied kaut ko! -Neredzi, ka cenšos?
-Atslēga nestrādā! -Beidz!
Šķiet, neviens nedzirdēja.
Kas, pie velna, te notiek?
Nelamājies, Montij!
Kopš tas sākās, esam vieni paši.
Vecāki ir ceļojumā, tāpēc mums jāpaliek te,
līdz viņi atgriezīsies.
Tāds ir noteikums.
Forša māja.
Jums jādodas prom.
-Londonas centrs ir evakuēts. -Es zinu.
Kā jūs tiekat pie ēdiena?
Montijs vīna pagrabā atrada cukurotus ķiršus.
Viņam tie esot par sīrupainu, tāpēc lielāko daļu apēdu es.
Vai nekā cita ēdama jums nav?
Acumirkli.
Ko tu dari? Tā ir mūsu ceļojuma pārtika!
Ņemiet, ko gribat.
Tāpat kā gribēji paņemt mana tēta poršu?
Tāpēc, jā, ņemsim. Paldies.
-Jums te nebija jābūt. -Tāpēc drīkstējāt ielauzties?
Lai izglābtu pasauli?
Jā. Manuprāt, tas ir pamatots iemesls.
Varu kaut ko iemainīt pret čipsiem. Man ir kartes.
Skatieties! Šī ir Antarktīdas karte.
-Man ir arī aptieciņa. -Pena,
viņi negrib tavas stulbās kartes vai aptieciņu, ja?
Tu to nezini. Atvainojiet par brāļa uzvedību.
-Mamma teica: viņš niķojas kā divgadnieks. -Muti ciet!
Sautarkā ir telšu pilsētiņa, no kuras iet autobusi
uz laukiem, kur bērniem ir droši.
Vecāki mācēs jūs tur atrast.
Mēs paliekam uz vietas. Tā mēs neapmaldāmies.
-Tici man! Jūs neapmaldīsieties. -Nē.
Liecieties mierā, ja?
Jūs vispār protat vadīt mašīnu?
Tad ko jūs taisījāties darīt ar zagtu auto?
Vai neesi skatījies Ātrs un bez žēlastības?
-Kas… -Neesi spēlējis GTA?
Tas nav nemaz tik grūti. Mašīnas katru dienu vada miljoniem idiotu.
-Būs labi. -Izsmiekls. Jūsu plāns sūkā.
Tu vispār neesi mainījies, ko?
-Tu esi idiots! -Ak tā? Pasaki vēlreiz!
-Vai arī kas? -Pie velna! Pasaki!
Vai arī kas? Ko tu izdarīsi?
-Pasaki! -Beidziet!
Velns!
Pārlidotāji.
Meklē citplanētiešus.
Prom, prom, prom!
Mammu, tēti, mammu, tēti! Prom, prom, prom!
Mammu, tēti!
Prom, prom, prom!
-Nē, nē. -Mammu, tēti!
-Penij! Viss labi. -Mammu, tēti.
-Penij, viss labi. Te es. -Prom!
Labi?
Klausies, Pena. Labi?
Kur mēs esam? Denberijas labirintā.
Kur mēs labirintā ejam? Uz priekšu, tad pa labi.
-Un pēc tam? -Pa kreisi.
Jauki. Izgājām. Mums izdevās. Labi?
Klau, varat palikt pa nakti, paņemt mašīnu.
Man vienalga. Tikai vācieties!
Trevante Kols ieradies dienesta vietā. Tikko atbraucu.
Šodien negaidījām jaunus kareivjus.
-No kurienes atbrauci? -No Blendingas nometnes.
Divreiz biju Afganistānā. Atgriezos. Atsūtīja šurp, neteica, kāpēc.
Būtu ieradies pagājušonedēļ, bet transportam pa ceļam uzbruka.
Pārējie kareivji neizdzīvoja.
Man žēl.
Ceļš bija garš.
Jā, es gribētu kaut kur izgulēties un kaut ko ieēst.
Pārtikas krājumi beidzās pirms diviem štatiem.
Ierindnieks Palomino no C9.
No Blendingas nometnes ieradies virsnieks Trevante Kols.
Kas šai bāzē vispār notiek?
Otrais stāvs.
Seržants paskaidros.
Paldies.
Viņai viss labi?
Jā. Viņai tikai dažreiz kas tāds uznāk.
Mamma saka: tas notiek tad, kad viņa jūtas bezpalīdzīga.
Zinu, ka viņa ļoti satraucas. Pārējā laikā viss ir kārtībā.
Viņa ir absolūti neciešama, bet viss ir kārtībā.
Es viņu saprotu.
Domāju, ka mēs visi iekšēji kliedzam.
Viņa tikai to izpauž uz āru.
Kāpēc jums jābrauc uz to Parīzi?
Viņi mūs tur negrib. Nekad nav gribējuši.
Un ja nu tu kļūdies?
Ja nu viņa tur nemaz nav?
Ja nu jums kaut kā izdosies šķērsot Lamanšu…
Saproti?
Bet viņa tur nebūs.
Zini, kā mēdz teikt:
"Ja iztēlojies mērķi, vari uz to iet."
Līdz šim nebiju to sapratusi.
Es viņu redzu savā prātā.
Kasparu.
Es viņu jūtu.
Nezinu, kā citādi to aprakstīt.
Es vienkārši…
Es zinu, ka viņš tur ir.
Un es viņu atradīšu,
un tad viņš mums palīdzēs apturēt tos neliešus.
-Zinu, izklausās neprātīgi. -Nē, izklausās…
Nu, jā, izklausās neprātīgi,
bet visa pasaule ir neprātīga, vai ne?
Aiziešu uz ateju.
-Ei, ei! Pag! -Rokas augšā! Pacel rokas!
Mieru, puiši!
Ļaujiet paskaidrot. Es vienkārši apmaldījos, ja?
-Es kļūdījos. -Jā, kļūdījies gan.
Blendingas nometne tika slēgta pirms četrām nedēļām.
Montij! Montij!
Montij, mosties!
Kas ir?
Mums jādodas viņiem līdzi. Mums jāpalīdz.
Ja izglābsim pasauli, vecāki varēs atgriezties.
Mēs nevaram, Pena. Ja?
-Skaties! Man ir Parīzes karte. -Patiesībā Montijam taisnība, Penij.
Tas ir pārāk bīstami.
Jā. Un patiesībā jūs neesat aicināti.
-Aizveries, Alf! -Ko? Nav jau arī.
Jums mūs vajag. Montijs prot vadīt mašīnu.
It kā.
Pasaki viņiem, Montij.
Ja mamma un tētis nevar atgriezties, tad mums viņi ir jāglābj.
Neesi mīkstais!
Pasaki, ka viņiem mūs vajag. Lūdzu!
Lūdzu.
Velns parāvis! Ak kungs! Jēziņ!
Nu labi. Klau, mūsu tētim Parīzē ir dzīvoklis.
Aizbrauksim turp, un tad varēsiet meklēt Kasparu. Labi?
Labi.
Jā.
Labi, brauksim ar jaguāru.
Šerif, viņš pārlīda pār žogu un iekļuva bāzē.
Mēs par viņu parūpēsimies. Uz šo pusi!
Rokas!
Ei! Ko jūs darāt ar manu somu?
-Tās ir manas lietas. -Neuztraucies!
Dabūsi no rīta, kad atbrauks transports, kas tevi…
-Nē. -…izvedīs no štata.
Par ko jūs runājat? Klau, vai varat atdot manu piezīmju grāmatu?
Kā jau teicu, tu visu dabūsi atpakaļ.
Tikai viena nakts.
Ja tev ko vajag - medicīnisko palīdzību, vai ko tādu -, pasauc!
Tikai pārāk netrokšņo!
Visam ir jānotiek draudzīgi.
Un laipni lūgts Aidabelā! Ceru, ka tev te patiks.
AIZBRAUCĀM UZ PARĪZI
Sūdīgs modelis.
Bet varbūt tu esi sūdīgs šoferis.
Es teicu, ka vajadzēja ņemt astonu mārtinu.
Ak tā? Tu sēdētu man klēpī. Vai Penija - bagāžniekā.
Ar mums ir cauri.
Tulkojusi Aija Apse