Caspar?
Si to ti?
Govori z menoj, Casp.
Tu sem.
Kje, Casp?
Kje?
Čutim te.
Tu sem.
Daj mi nekaj, Casp.
Jamila.
WELLINGBOROUGH, ZK, ZEMLJA STATUS: VARNI
Štiri mesece po vesoljski invaziji
še vedno nismo stopili v stik z njimi in ne poznamo njihovih namenov.
Begunska kriza se nadaljuje…
Naravno je, da še žaluješ.
Žalujem? Še vedno imam iste sanje, mami.
Kljub razočaranju moraš biti potrpežljiva s seboj.
Saj sem.
Kaj če ne gre za sanje?
-To ni smiselno. -Poslušaj.
Caspar lahko dela stvari, ki niso smiselne. Z umom je ustavil vesoljce.
Jedrska bomb jih je ustavila, ne tvoj Jedi.
Res? Zakaj so potem še vedno tu? Vsak dan jih je več.
Zakaj jim naši izstrelki ne škodujejo, cepec?
Jamila!
Oprosti, mami, ampak čutim Casparja. Obstaja.
Nekje, nekako.
Mogoče je naša edina možnost.
Vsak dan pomagaš reševati ljudi.
Kaj če bi lahko rešila več kot za cel šotor ljudi? Več kot za bolnišnico?
Kaj če bi lahko rešila vse?
Sanje bodo ponehale. Vem, da ne boš izgubila upanja.
To nas bo rešilo.
Ne čarovnija ali mrtev fant.
Oprosti, ampak mrtev je.
Iti moram.
-Kaj je to? Daj mi. -Rabim ga za zaščito.
Si prepričana?
Zavrti, da se ječmen ne usede na dno.
Težji je od vode.
MIAMI, ZDA, ZEMLJA TRENUTNI STATUS: VARNI
-Si že prišel v stik? -Kaj?
Ti kar glej, a mislim, da jih ne bo na žurko.
Darien, ne teži mojemu bratu z bednimi vici.
Žurka je. Se ne smem zabavati?
-Si v redu, Trev? -Ja. Uživam na zabavi.
Zdaj pa vem, da lažeš. Nihče ne uživa z mojim možem.
Razen tebe.
Vsaj združili so nas. Preden so prišli, se nismo nikoli takole dobili.
Samo na poroki ali pogrebu.
Zdaj je več pogrebov kot porok.
Otroci bodo vse pojedli. Shiona, imaš še kaj hrane?
-Lahko grem v trgovino, tetka. -Že smo porabili svojo hrano.
V redu je, imam listke. Lahko grem po zaloge.
"Lahko grem po zaloge."
-Spet zveniš kot vojak. -Stara navada, železna srajca.
Potem pa pohiti, sicer bomo začeli jesti travo.
Jordan je v globokem delu!
-Pomagajte! Ne more dihati. -Jordan!
Jordan!
Jordan! Darien!
Daj. Daj.
-O moj bog, Darien! -Daj.
-Ne diha, Darien! -Prosim, sin.
-Ne diha. Ljubi bog! -Dihaj. Dihaj. Daj.
V redu je. Daj.
Prosim.
Daj no.
Umaknite se!
Daj no. Daj no.
Daj no!
-Hvala bogu! -Tako je prav.
-Stric Trev?
Kaj se pa greš? Bi rad pomagal tistim rečem?
Bi rad dokončal, kar so začeli?
-Paziti moramo nase! -Trevante!
Me slišiš? Me slišiš?
Me slišiš? Poglej me!
-Poglej me! -Trevante, takoj nehaj!
To je moj sinko! Nehaj!
Žal mi je.
Oprosti.
Kaj ti je?
Po hrano grem.
Jordan. Si v redu, pikec?
Si v redu? Si dobro? V redu.
Tu sem!
To je naš vir hrane.
To, madona!
Škropilci.
Netivo!
PREPOVEDANA OBMOČJA, EVAKUACIJA STOPNJE NEVARNOSTI
Hej!
Kaj delaš?
-Prosim. Nič hudega nočem. -Ne?
-Od kod potem kri? -Moja je.
Na ključavnici sem se porezal.
Oprosti. Družino moramo nahraniti.
Morali smo zapustiti našo hišo zunaj Londona.
Ja, vem. Videla sem zemljevid. Rdeče je.
Kot luna.
Kaj je z luno?
Vojaki so žgali spore.
Začelo je pihati in dim je zastrupil zrak.
Luna je postala rdeča. Vso noč, kot bi jo…
Zažgali.
Hči me je vprašala, zakaj sonce sije ponoči.
Vprašala je, ali se boji biti sama na nebu čez dan.
Prosim, samo nekaj reči za mojo družino. Rotim te.
Vzemi, kar res rabiš.
Poznaš pravila. Brez govorjenja, največ 30 minut.
Hvala.
-Kaj je to? Kaj se dogaja? -Mojbog.
Caspar?
Več milijard nevronov je popolnoma usklajenih.
Micuki.
Oni.
BOŽJAST Z VIDENJI VESOLJCEV
Halo?
-Hej. Vrnil si se. -Kje so vsi?
No, dolgo te ni bilo… Vau!
Dolgo te ni bilo. Zabava se je končala že pred časom.
Kako je Jordan?
Pretreseno.
-Pred kako uro je šel spat. -Dobro.
Ne, hvala.
Se ne bova pogovorila?
O čem?
-O tvojem izbruhu z Jordanom. -Madona.
Oprosti.
Learah je klicala.
Oziroma si jo ti klicala.
V redu je. Še vedno je pri stricu v Pensacoli.
-Še vedno noče govoriti z menoj. -Kaj pa pričakuješ?
Prebil sem se čez pol sveta, da bi se vrnil k njej.
Zato te ima rada.
Vsi te imamo radi.
Toda veš, da…
Spremenil si se.
Ne obsojam te, Trev.
Learah mi je povedala za zvezek in dečka.
Posvarila me je, da si še vedno sredi nekakšne vojne.
Vidim, kako opazuješ nebo.
Kako včasih zreš skozi okno.
Vem, da iščeš nekaj, česar ni.
Nekateri želimo preživeti preostali čas na svetu brez skrbi.
Se pretvarjati, da niso tu.
Prirejati zabave in se pretvarjati, da je vse normalno.
Svet, v katerem živimo, v katerem živi moj sinko,
morda ni tvoj svet.
Spakirala sem ti kovček.
Ker sem se drl na Jordana?
Ven me boš vrgla, ker sem se drl na Jordana? Resno?
Vem, kam hodiš. Vem, da greš iskat odgovore.
Na smrt me je strah tega, kaj se ti lahko zgodi.
To pravim, ker te imam rada.
Pojdi.
Podaj se v svojo vojno.
Upam, da najdeš, kar iščeš. Res.
Rada te imam.
Jam? Jam, jest!
Jamila.
Jam?
MAMI
Vem, da bo bolelo.
Vem, da nočeš brati tega.
Zavedam se nevarnosti. In vem, da se bojiš.
Tudi jaz se.
Toda ne morem sedeti križem rok.
Ne morem se skriti in čakati na konec sveta.
Zunaj je težko, najtežje pa je zapustiti dom.
Zapustiti tebe.
Ampak sledila bom svojim sanjam.
Tudi če so samo sanje.
To jedijevsko sranje je morda edino, kar lahko reši naš planet.
Prihajam, Casp.
Dejansko si ti kriva.
Ti si me naučila, naj se ne glede na vse borim za tisto, v kar verjamem.
Verjamem v to.
Rada te imam. Jam.
MAMICA TE BO IMELA VEDNO RADA
POGREŠANA
Zrak ni varen.
V bolnišnico moram!
Peljala te bova v najbližjo.
Nočem tja. St. Beornwald?
Tisto območje je zaprto.
-Si ranjena? -Moram…
V Hide Parku je zavetišče.
Ne grem tja, temveč v drugo smer.
Ne smeš tja.
Hej! Vrni se!
Deklica!
Spore.
Pridi ven.
Tu nisi varna.
Lahko ti pomagava.
Na varno te lahko peljeva.
Če me slišiš, pridi ven.
Pomagati ti hočeva.
Masko ti bova pustila.
Rabila jo boš.
Daj že, daj že.
Daj mi nekaj.
SPIRALAST PREDMET OPAŽEN V OKRAJU MCCURTAIN
IN DRUGOD PO SVETU
M, C, U.
Dobro.
OKRAJ MCCURTAIN
SLIKE, VIDEOPOSNETKI OKRAJA MCCURTAIN V OKLAHOMI
Oklahoma?
-Zemljepisna širina… -Konec.
Čas se je iztekel! Iti moraš.
Ja.
Res moram iti.
FLORIDA ZAPUŠČATE SONČNO DRŽAVO
Prosim, ne bodi notri, Casp.
IME: CASPAR MORROW ŠT. PACIENTA: 13472
ARHIV
Caspar Morrow. Škatla 8898.
Čudak.
-Gospod? -Kaj je?
-Caspar? Casp? -Hej!
Slišim te, Casp.
Našla te bom.
BOLNIŠNICA SAINT-PAUL, PARIZ
PREMEŠČEN V SAINT-PAUL PO UKAZU SVETOVNE OBRAMBNE KOALICIJE
Za pomoč vas prosi. Jaz vas prosim.
Ne morem spet biti tu,
na drugem koncu sveta, brez razloga.
Mora obstajati razlog.
In to je on.
Tisti zvezek je razlog.
Kako ti je ime?
Trevante.
Jaz sem Caspar.
Posebni Caspar.
-Kaj dogaja, Caspar? -To sem jaz.
DOBRODOŠLI V OKLAHOMI
VERJAMEMO V B
OKRAJ MCCURTAIN, OKLAHOMA, ZDA, ZEMLJA
Hej.
Konec poti, gospod. Naprej ne morete.
Vidim. Zakaj pa ne?
-Za vaše dobro. Ni varno. -Tudi drugje ni.
Zavijte tja in po približno 40 km je uvoz na cesto 46.
Pojdite na jug.
Tam ni mrtvih območij.
V redu. Čuvajte se.
Enako.
Ste videli to družino? Ne? Ste videli to družino?
-Živijo. Oprostite, ste videli to družino? -Ne.
Ste videli to… Ne.
Oprostite. So vam znani? Ne?
-Ne? Ne. -Ne bi rekel.
-Ste videli to družino? -Ne, žal.
Ste videli to družino? Iščem jih.
-Ne? Nikogar? -Jamila! Jamila! Jebenti.
-Darwin! -Ti si! Ti si!
Kaj pa delaš tu, madona? Nisi na podeželju?
Bila sem.
-So tvoji tu? -V redu so.
O bog. Kaj delaš tu? Je kot v Noči neumnih mrtvecev.
Kaj je to?
Alfa iščeš?
Je tu?
Kaj se dogaja?
Iz mrtvašnice so ga vrnili na intenzivno nego in premestili sem.
-V Pariz? -Ukaz SOK-a.
Poglej to, Darwin.
-Ja, ne štekam. -Jaz tudi ne.
Ampak mislim, vem, da je Caspar živ.
-Kdaj si nazadnje spala? -Mislim, da vedo, da je poseben.
Kako to misliš poseben?
Videla sem.
Ko so vesoljci prišli v bolnišnico, je Caspar govoril z njimi.
-Govorili so? Angleško? -Ne, ne.
Rekel jim je, naj nas nehajo napadati. Kot bi drug drugemu lahko brali misli.
Po tistem so mu možgani odpovedali, a še vedno je dihal.
Še vedno je bil živ. To je dokaz.
O Casparju sem začela sanjati pet dni po odhodu iz bolnišnice.
Sanjati? Za kakšne sanje gre?
Sanjala sem o rdeči luni nad Londonom, preden sem jo videla.
Caspar je vedno prisoten.
Njegov glas.
-Vsak dan mislim nanj, ampak… -Vem, kako zveni.
Kot bi se mi čisto zmešalo.
Ampak o ničemer še nisem bila tako prepričana.
Ni mi treba verjeti.
Hotela sem vama povedati, da je živ, preden se odpravim v Pariz.
Pariz? Že davno so zaprli meje.
-Kako boš prišla mimo? -Nekako že.
Do sem sem prišla. Vaju sem našla, ne?
Casp je mogoče ključen za konec vsega tega.
Vesoljcev, invazije.
Če jih je enkrat ustavil, je morda naše edino upanje.
Če res lahko naredi vse to,
ga vlada lahko uporabi, da ustavi vesoljce.
Ne vemo, kaj mu delajo ali če ga držijo proti njegovi volji.
-Poznata E. T.-ja? -Ja.
To je isto.
Čutim, da je v težavah. V hudi nevarnosti.
Zakaj tako misliš?
Čutim glede na to, kako me kliče v sanjah.
Kot da hoče, da ga najdem.
Ne bi zapustila družine, če ne bi vedela, da je to resnično.
Hotela sem vama povedati, če meni ne uspe priti do njega.
Pojdimo nekaj pojest, Jam.
Bi kakav?
-Ja. Gremo. -Pridi.
Sem.
Hvala.
Pogovorila sva se.
Ne trudita se.
-Če mislita, da me lahko ustavita… -Ne! Veva, da te ne moreva.
-Zato… -Greva s teboj.
Kaj?
S teboj greva.
-Ja. Preprosto. -Ja.
Ne. Ni vama treba. Nisem zato prišla.
-Družino imata. -Ja. Ti tudi.
Če si mislila, da te bova pustila samo v Pariz, si res zmešana.
Stala ti bova ob strani. Naspi se.
Izmuznili se bomo pred zoro.
Casp.
Kakšen kraj je to?
Kaj tako traja?
Ogromna vrata so, ne kozarec z džemom.
-To naj bi bilo smešno? -Ja.
-Daj mi svetilko. -Utihnita.
Zakaj vedno jaz?
Porkadrek.
Kaj sem vama rekel? Novi bogataši ne vozijo tako elegantnih avtov.
Kot da smo pri Davidu Beckhamu.
Ferrari, aston, porsche.
Noro. Predčasno božično darilo.
Sem Bond, James… Pizda!
Tišina!
Kakšen lepotec. S porschejem gremo.
-Klinčev pórsche. James Bond vozi… -Porsché se reče.
Pórsche je, Alfie. Daj mi ključe.
-Pusti! -Fanta?
-Nehajta! -Daj mi ključe!
-Odjebi! -Daj mi ključe!
-Pusti! Nehajta! -Naj vidim.
-Glej, kaj si naredil. -Izklopita alarm!
-Karkoli pritisni! -Trudim se!
-Ključ ne dela. -Nehaj!
Mislim, da je vse v redu.
Kaj pri pizdi?
Kako pa govoriš, Monty?
Odkar se je zgodilo, sva sama.
Mami in očka sta na dopustu. Tu morava počakati, dokler se ne vrneta.
Takšno je pravilo.
Lepa hiša.
Stran morata.
-Evakuirali so osrednji London. -Vem.
Od kod vama hrana?
Monty je v vinski kleti našel kandirane češnje.
Njemu niso preveč všeč, zato jaz pojem večino.
Samo to imata za jest?
Samo malo.
Kaj pa delaš? To je hrana za na pot!
-Kar vzemi. -Ti si hotel vzeti očetov porsche.
Zato bova, hvala.
-Ne bi smela biti tu. -Potem lahko kradete?
Da rešimo svet? Ja, mislim, da je to dovolj dober razlog.
Dam ti zemljevid za čips. Poglej, zemljevid Antarktike.
-Tudi prvo pomoč imam. -Pen,
nočejo tvojih zemljevidov ali prve pomoči.
Kako pa veš? Se opravičujem zaradi brata.
Mami pravi, da trmari kot malček.
Zapri.
V Southwarku je tabor. Otroke odpeljejo na varno na deželo.
Starša bosta vedela, kje iskati.
Ostala bova na mestu, da se ne izgubiva.
-Obljubim, da se ne boš izgubila. -Ne.
Pozabite, prav? Sploh znate voziti avto?
Kaj pa ste nameravali narediti z ukradenim avtom?
Nisi nikoli gledal Hitrih in drznih? Si kdaj igral GTA?
Ni tako težko. Milijoni kretenov vozijo vsak dan.
-V redu bomo. -Traparija. Beden načrt imate.
Niti malo se nisi spremenil.
-Idiot si! -Ja? Ponovi!
-Ali boš kaj? -Ponovi!
Kaj pa boš naredil?
-Ponovi! -Nehajta.
Pizda.
Preleti.
Vesoljce iščejo.
Pojdi proč, pojdi proč.
Mami, očka, mami, očka. Pojdi proč, pojdi proč.
-Ne. -Mami, očka.
-V redu si. -Mami, očka.
-V redu si. Jaz sem. -Pojdi proč.
V redu?
Poslušaj me, Pen. Ja?
Kje sva? V labirintu pri Danburyju.
Kam greva? Naprej, nato pa desno.
-Kam pa potem? -Levo.
Super. Tam sva. Tam sva. Uspelo nama je. Prav?
Lahko prespite in vzamete avto. Samo odjebite!
Trevante Cole se javljam.
Pravkar sem prispel.
Danes nismo pričakovali čet.
-Od kod ste? -Iz oporišča Blanding.
Bil sem v Afganistanu. Po vrnitvi so me poslali sem.
Že prejšnji teden bi prišel, a so nas napadli med vožnjo.
Preostali niso preživeli.
Žal mi je.
Za menoj je dolga pot.
Vesel bi bil pograda in hrane. Zmanjkalo mi je obrokov.
Vojak Palomino, C9.
Trevante Cole iz Blandinga se javlja na dolžnost.
Kaj delate tu?
Prvo nadstropje.
Vodnik vam bo razložil.
Hvala.
-Je v redu? -Ja. Včasih jo zgrabi panika.
Mami pravi, da takrat, ko čuti, da nima nadzora.
Čustva jo prevzamejo. Drugače je v redu.
Za crknit tečna, a v redu.
Ni čudno.
Mislim, da vsi kričimo v sebi.
Ona pač kriči navzven.
Zakaj hočete v klinčev Pariz?
Tam nas nočejo. Nikoli nas niso hoteli.
Kaj če se motiš?
Kaj če Caspar ni tam?
Kaj če vam nekako uspe prečkati Rokavski preliv…
Veš?
On pa ni tam.
Ljudje pravijo:
"Če imaš cilj pred očmi, ga boš dosegel."
Tega prej še nisem doživela.
V glavi ga vidim.
Casparja.
Čutim ga.
Ne vem, kako bi drugače opisala.
Pač…
vem, da je živ.
Našla ga bom in pomagal nam bo ustaviti te prasce.
-Vem, da zveni noro. -Ne, zveni…
Ja, zveni noro,
a cel svet je znorel, ne?
Na WC grem.
-Hej! Čakajte! -Roke gor! Roke gor!
Mirno, fanta. Naj pojasnim. Izgubil sem se.
-Napako sem naredil. -Pa si res.
Oporišče Blanding so zaprli pred štirimi tedni.
Monty! Monty!
Monty, zbudi se.
Kaj je?
Morava z njimi. Morava pomagati.
Če rešimo svet, se bosta mami in očka lahko vrnila.
Ne moremo, Pen.
-Poglej, zemljevid Pariza. -Monty ima prav, Penny.
-Prenevarno je. -Ja. Sploh pa nista povabljena.
-Utihni, Alf. -Kaj? Če pa nista.
Rabite naju. Monty zna voziti. Približno.
Povej jim, Monty.
Če mami in očka ne moreta priti sem, ju morava rešiti.
Ne bodi cepec.
Povej jim, da naju rabijo. Prosim.
Prosim.
Za božjo voljo. Ljubi bog.
V redu. Najin oče ima stanovanje v Parizu.
Lahko gremo tja, vi pa greste poiskat Casparja. Prav?
Prav.
To!
Prav, z jaguarjem bomo šli.
Šerif, preplezal je ograjo in se pretihotapil v oporišče.
Poskrbeli bomo zanj.
Semkaj.
Roke.
Hej! Kam nesete moj nahrbtnik?
-To so moje stvari. -Brez skrbi.
-Dobil ga boš zjutraj, ko pridejo pote. -Ne.
Kaj pa govorite? Mi daste vsaj zvezek?
Kot sem rekel, vse ti bomo vrnili. Samo eno noč moraš zdržati.
Če karkoli rabiš, samo povej. Pa ne bodi preglasen.
Ni nobene potrebe po neprijaznosti.
Dobrodošel v Idabelu. Upam, da boš užival pri nas.
ŠLI V PARIZ
Zanič model.
Ali pa si ti zanič voznik.
Morali bi vzeti astona martina.
Bil bi v mojem naročju ali Penny v prtljažniku.
Konec je z nami.
Prevedla Nena Lubej Artnak