Kære globale medborgere.
Klokken 09.42 UTC vil det globale samfund gennemføre et koordineret angreb
på de rumvæsner, der har invaderet vores verden.
FOLKSTONE, KENT, STORBRITANNIEN
- Hey! Pas lige på! - Pis. Undskyld. Undskyld.
Monty!
Har du fundet den? Hospitalets adresse?
Jeg tror, at det er den der bygning.
Septième arrondissement.
Caspar har god smag.
Undskyld, skulle det forestille at være fransk?
Montys fransklærer siger, at hans konsonanter er klodsede.
Mit fransk er glimrende. Jeg skal bare øve mig lidt.
Nå, okay. Fint, intet problem. Gentag efter mig.
Shia LaBeouf, Zooey Deschanel.
Øh, Timothée Chalamet.
-Øh, Beyoncé? Ja. - Ah, Beyoncé?
- Kan vi ikke skifte sang? - Nej, Pen. Giv mig den.
- Trap. Rap. - Pen. Stop.
- Pen, stop. - Mere rap.
Vent, hvad er det?
Er det "Kiss from a Rose"?
- Pen, sluk så. - Seriøst?
- Pen. - Skru op.
Åh, pis. Tag farten af. Monty, tag farten af. Se!
For helvede.
Hvad kigger de på?
Hey. Hv...
Undskyld.
- Hvad sker der? - Tunnellen er lukket.
Lukket? Hvorfor?
Det sidste tog fra Frankrig nåede aldrig frem.
Rekognosceringsholdet gik ind, men kom aldrig ud.
Nu truer franskmændene med at lukke deres ende permanent.
Så du og Jaguaren kan vende om nu, eller også kan I vente med os andre.
- Vente på hvad? - Har I ikke nogen radio?
Meddelelsen er blevet afspillet konstant, siden hun kom med den.
Hvad er der? Hvad sker der?
...undertal, udmanøvreret, underbevæbnet.
Jeg kan ikke garantere, at det vil lykkes.
Men jeg kan sige, at vi forsøger at ramme dem, hvor det gør ondt.
-"Ramme dem"? Hva... - De skal føle en lille del...
- Det er et angreb. Det må det være. - Monty?
- Det er fint. Det er fint. - "De må aldrig se dig med hovedet bøjet."
Så nu vil jeg bede jer om at kigge op.
Kig op. Vi vil ikke længere...
Hvad fanden laver du? Der foregår noget.
Ja, vi skal gennem den tunnel til Frankrig.
- Skal vi? - Er du blevet vanvittig?
Vend om og kør.
Lad mig lige forstå det.
Du vil gøre det på trods af militærets advarsler?
- Bliver vi ikke anholdt? - Nej, vi gør ikke.
- Gør vi? - Dér er tunnellen.
Pis.
Vi kan aldrig komme over det hegn, uden at nogen ser det.
Hvordan skal vi så komme ind?
- Der! Monty, hold ind der. - Ja.
- Fører den ned til tunnellen? - Det finder vi ud af.
Vent.
Jeg tager brækjernet.
Vi stopper her. Hvis soldater gik derned...
Det er...
Okay. Det handler ikke om mig. Der...
Der må ikke ske hende noget.
Det er helt i orden.
Du fik os hertil.
Så tak for det.
Betyder det, at vi ikke skal redde mor og far?
Skal jeg hjælpe?
Selvfølgelig redder vi mor og far.
Det betyder bare, at når vi når frem,
skal du høre efter og gøre, som jeg siger,
og ikke være irriterende og klynkende, som du plejer.
Okay? Kan du det?
Så længe du ikke er en uduelig, dum...
- Ja. - ...skid selv.
Ja. Hold så kæft.
Hvad? Troede du ikke, at vi skulle med?
Så kom.
Skub til, din nar.
Pis. Soldater.
Hurtigt. Før de ser os. Af sted.
Så.
TIL SYDGÅENDE TUNNEL
Så er der vist ingen vej tilbage.
Bare rolig. Jeg har tænkt frem.
Pen, hvad er det?
Min stil om vores klasseudflugt til tunnellen.
Jeg tegnede et kort og alting. Se.
Jeg har også hjælp med.
Rumvæsenmiddel. Hjemmelavet flammekaster.
Bond brugte en i Live and Let Die.
Ja, men Alf, i virkeligheden vil den bare sprænge dine hænder af.
- Hvad fanden skete der lige der? - Angriber de os?
- Eller angriber vi dem? - Der er stadig strøm.
Det er godt. Kom så!
Ikke for at være den eneste, der lever i den virkelige verden,
men der er lige sket noget vildt stort.
- Så ny plan. Vi går tilbage og ser... - Nej! Vi bliver her.
Hvis vi går ud igen, kan de få øje på os og stoppe os.
- Ja, men vi ved ikke, hvad der er derude. - Præcis. Det gør vi ikke.
Men vi ved, at den her tunnel er den eneste vej til Caspar.
Her står, at den indgang støder på togtunnellen længere fremme.
Det er okay at være bange.
Det ville være sindssygt ikke at være det.
Men der er gået fire måneder, siden de tingester dukkede op.
Og jeg er så træt af det her pis!
Min mor sagde engang, at under en livsvigtig operation
er der et øjeblik, hvor kroppen træffer en beslutning
om at kæmpe eller give slip, og at man kan se det ske.
Vores ven venter på os.
Hvis vi kan finde ham, har vores race måske en chance.
Det her er det øjeblik. Kæmper vi eller giver vi slip?
For Caspar.
For Casp.
Caspar.
Ja. Så er vi vel også med.
Det er en betydningsfuld sejr.
For dem, der netop er kommet til,
er syv rumfartøjer blevet skudt ned af Verdensforsvarskoalitionen.
Indtil nu har rumvæsnerne ikke reageret,
og moderskibet har ikke igangsat en hævnaktion.
Men ifølge kilder er koalitionsstyrkerne optimistiske
og tror på, at det var et kritisk slag.
Formand Benya Mabote har angiveligt sendt militærenheder ud til stederne...
Du går glip af den store dag, Caspar.
Vågn op og vær med til det sjove.
Måske har han det allerede sjovt.
Vi ved så lidt om ham. Vi bør ikke antage noget.
Ud fra hans hjerneaktivitet, Gabriel,
kan vi antage, at han i gennemsnit har syv anfald i timen.
Det er ikke nogen fest.
Fair nok.
Så megen forskning i de her børn og deres forbindelse til vores gæster.
Vi håber at finde en nøgle.
Måske har vi ikke brug for en efter i dag.
Nu vi er ved det, så vil et par af os åbne en flaske
senere i aften. En lille sejrsfest. Vil du være med?
Sejr.
Den vigtigste færdighed, en neurolog kan lære, Esmee,
er at vide, hvornår man skal lukke af.
Især når en patient ikke står til at redde.
Vågn nu op, Caspar.
I skolen brugte vi en hel dag på at studere broer,
men tunneller er meget mere interessante, for tunneller handler om længde og dybde,
og de handler om tryk.
Se. Kan I se den der? Det er en af trykudligningskanalerne.
Den kører hele vejen gennem den anden togtunnel.
Miss Malkin sagde, at uden dem ville trykket herinde gøre,
- at vores kranier ville eksplodere. - I guder, Pen. Stop så.
- Det er bare underholdende fakta. - Ja? Du har underholdt os i en time nu.
Ti stille.
Kan I mærke det?
- Kulden? - Ja.
Det er, som om vi går på is eller noget.
- Montys datingliv. - Sikke noget vås, makker.
Det passer. Du har ikke haft en kæreste siden Brexit.
Penny!
- Det er bare fakta. - Folk er ligeglade.
Folk er også ligeglade med tryk
og kabelføring og alt det pis, du har fortalt os om.
Du lovede at gøre, som jeg sagde. Nu siger jeg, at du skal lukke arret.
Alle tiders.
Hvem har brug for et datingliv, når jeg kan få din mor når som helst?
Hold da kæft.
- Små søskende er så nederen. - Jeg er lillesøster.
Og du var en nar over for hende.
Hun er sikkert nervøs.
- Hvem ville ikke være det? - Seriøst?
Vi spadserer gennem en mørk, forladt togtunnel
med tusind trilliarder liter vand over vores hoveder.
- Det er da alle børns drøm. - Ja. Det er virkelig en mindeværdig tur.
-Åh, kysser Alfies mor godt? - Ja, nej. Hun er helt sikkert i topti.
Lige under Judi Dench...
Hvornår fandt du ud af det? Det med Caspar?
- Fandt ud af hvad? - At han var noget særligt.
Jeg vidste det ikke i starten.
Når jeg ser tilbage...
Ja.
Der har altid været noget ved ham.
Som om han kunne opfange en sang, ingen af os andre kunne høre.
- Som hans gamle Walkman. - Gamle ting.
Jeg var altid efter ham, nu når jeg tænker over det.
Men jeg syntes faktisk, at det var ret fedt.
Vås. Du var ikke efter ham. Du hadede ham.
Hold nu op. Det er jo ikke nogen hemmelighed.
Du var en nar over for ham.
Jeg er skam glad for, at du er her.
Men jeg ved bare ikke, hvorfor du er her.
Som du selv sagde, må vi have vores verden tilbage.
- Så enkelt er det? -"Så enkelt er det"?
Ja. Hvorfor skulle jeg ellers være her?
- Hold da kæft! -Åh gud.
Rekognosceringsholdet.
Det her var rumvæsner. De er her.
Er du okay?
- Væk! - Jeg prøver bare at hjælpe.
Han vil ikke have hjælp. Ikke af dig.
Ikke fra nogen af jer. Jeg er ikke invalid eller noget.
Jeg forventede bare ikke at se det.
Vent, vent, vent. Hvor er Penny?
Pis. Hvor blev hun af?
- Penny? - Hun var lige bag os. Var hun ikke?
Måske er hun gået forbi os.
Pen, kom så herhen.
Pen?
Åh gud.
- Løb! - Af sted!
- Monty. - Fuck.
- Pis, jeg sidder fast! Jeg sidder fast! - Monty, op. Monty!
Træk! Træk!
Hvor er min lighter?
- Jeg kan ikke finde min lighter. - Folkens.
Åh, pis!
Pis.
Hvad skete der med det?
Det så, jeg ved ikke, sygt ud.
Det er meget koldt. Jeg kan mærke det herfra.
Det trækker vist ikke vejret.
Trak det da vejret? Har det lunger eller...
Betyder det noget?
Penny er væk, og I plaprer løs om den tingests anatomi.
Den eneste vejrtrækning, der betyder noget, er Pennys.
Du har altid sagt, at min ånde lugter af døde rotter.
Pen. Åh gud.
- Du må aldrig stikke af på den måde. - Jeg stak ikke af. Jeg udforskede.
Og hvis I kan lide den der tingest, bliver I vilde med det, jeg har fundet.
Ødelagt.
Hjem.
Snart.
De er færdige. Det er slut!
Det er lige dig, der skal se det her.
Øjeblik, Prisha.
Jeg gik en tur for at få lidt luft,
og et par gader væk så jeg det her.
Det sker alle vegne.
De dør, Esmee.
Vi gjorde det.
Vi gjorde det!
- Hvad er det? - En tværvej. De er på kortet.
- Vi gik lige forbi den. - Hvor fører den hen?
Til en anden tunnel for personale, tror jeg.
Der er ingen spor at snuble på, så vi kan gå hurtigere.
Du viser vej.
Se. Hvad var det, jeg sagde?
Penny, pas på, din tosse.
Det er okay. Jeg blev også bange først.
Men de her lige så døde som... sten. Og iskolde.
Det er derfor, her er så koldt. På grund af dem her.
Var det angrebet, de talte om i radioen, der dræbte dem?
Måske. Måske lægger de sig bare og lader os være.
Ville det ikke være fedt?
De får ikke alle sammen bare influenza og dør, Pen.
- Det ved du ikke. - Har du kigget på for nylig?
Du har vel ikke set nogen højt udviklede væsner deroppe?
Der er i hvert fald ingen hernede. Det er helt sikkert.
- Gider I at lade hinanden være? - Jamila, hvad sker der?
- Hvad er det? - Det ved jeg ikke.
Lad mig prøve noget.
Hvad er det for en lyd? Det lyder som min mors vindspil.
- Det var den forestilling. - Det var ikke nogen forestilling.
Det var en transmission.
- En besked fra dem. - Til hvem? Hvad var budskabet?
Kom.
- Kom. - Kom.
Hvad fanden er der sket her?
Er det en vagt?
Det ligner et sidste slag.
De holdt ikke ud længe.
Det her er jo ren Godzilla.
De må have beskyttet noget eller...
Hvad? Flere tunneller?
Det her.
Hold da kæft.
De kunne ikke nå at lukke porten.
Rumvæsnerne slagtede dem.
Penny?
Pen, så. Kig på mig. Kig på mig. Det skal nok gå.
Det er bare et angstanfald. Det skal nok gå.
- Vi har det fint. Du har det fint. - Jeg kan mærke det.
- Hvad kan du mærke? - Jeg kan mærke det.
- Mærke hvad?
Doktor, jeg kan ikke forstå...
Forbindelsen...
Det er Saint-Louis Hospital. Der er noget galt.
Det er dr. Gagneux.
...de har alle være udsat for en form for angreb.
Vi er lagt ned...
Nogen skal...
- Vi er lagt ned. Nogen skal... - Er du der?
AKUTKLINIK
Rolig. Rolig. Træk vejret.
Hvad har gjort det her?
Glem mig. Få alle i sikkerhed.
Jeg har brug for hjælp!
De kommer...
...og de er værre.
Af sted, af sted, nu! Nu!
- Pis. Flyt ham! - Pis. Hvad gør vi?
Darwin. Darwin, af sted! Penny, kom med mig.
Skub.
Vi må væk herfra.
Penny. Penny. Penny. Kig på mig.
Luk øjnene. Okay?
Vi går gennem labyrinten sammen.
Kan du se den? Labyrinten? Godt. Du går fremad.
Høje hække på hver side beskytter dig. Men stien deler sig.
Hvilken vej går du? Du drejer til...
- Venstre. - Sådan. Du går til venstre.
Nu går du lige ud.
Og så er der et sving. Du går til...
- Højre. - Præcis. Ja.
Wajo. Wajo. Wajo.
Hør efter, alle sammen! Tag børnene med jer!
Saml det forskningsmateriale, I kan have med.
Skynd jer!
Esmee, hvad sker der?
De er ikke døde, Gabriel. De kommer tilbage.
Og de er værre.
Saml alt sammen og kom af sted. Det er ikke nogen test.
Sarah, tag mine mapper.
Esmee.
- I hans tilstand kan vi ikke... - Det ved jeg.
- Vi ville gøre skade på ham. - Jeg ved det. Hjælp de andre.
Og Gabriel?
Bed vagterne derude om at beskytte den her dreng for enhver pris.
Du er en overlever, Caspar.
Overlev.
- Jeg er bange. - Nej. Vi har prøvet det.
- Hvilken vej går du? - Venstre. Så højre.
Og højre igen.
Ja, ja, ja. Nu er du midt i haven sammen med mig.
Du nåede frem.
Ja?
Tilbage! Nu!
Hvad fanden er det? De er jo enorme!
Åh gud. Hvad er det for nogen?
- Alf? Hvad laver du? Alf! - Forbandede...
Ja!
Det virker ikke. Ilden virker ikke!
- Kom nu! - Kom så. Hop.
- Vi skal have lukket døren. - Her.
Kom så.
Kom så! Drej så!
- Porten giver sig. Skynd jer. Kom nu! - Mere over mod mig.
- Det kan ikke gøres hurtigere! - Kom nu! Hurtigere!
Folkens! Skynd jer! Skynd dig, Darwin! Luk den!
Vi kan ikke blive her. Kom.
Af sted. Af sted. Penny, af sted.
Hvad jeg ikke ville give for et hyggeligt bål lige nu.
Jeg havde lommevarmere i min rygsæk, men de er væk.
- Udstyret, maden... - Lad være med at tale om mad.
Hvor meget længere er der?
Rumvæsnerne var alligevel ikke døde. De sov bare.
Men de vågnede forandrede. Som om de havde udviklet sig.
Alle tiders. Vi vidste knap, hvordan vi skulle kæmpe mod de første.
Hvordan skal vi stoppe de her...
- De her... - I guder.
Det ramte vist de der svin.
Så er det her, alle de mennesker kom fra.
Den vej er spærret.
Der er en blottet ledning deroppe.
Lad os gå denne vej.
Den er spærret. Lad os gå igennem her.
Hold da kæft.
Det er en bilulykke inde i en togulykke.
Sikke noget rod.
Penny er udmattet og fryser.
Hun har brug for hvile, og vi er ligesom fanget herinde...
Giver du op?
- Jeg vidste det fandeme. - Jeg giver ikke op, din nar.
- Jeg beder bare om en pause. - En pause?
Er du så anfører nu?
- Hold nu op med at skændes. - Jam, hvad synes du?
Glem det.
Jeg og Darwin finder noget udstyr i stedet for det, vi mistede.
Kom så. Nyd din pause.
Nej. Okay.
- Så lad os tjekke den her. - Den her?
- Ja. - Er det den her?
Ja. Den er fin.
Godt, Penny. Hop ind.
Se her. Der er et tæppe og alting.
Læg dig ned, Penny.
Okay. Så er der pudeborg.
Der er endda... en natlampe.
Godt.
Okay.
Godnat, Pen.
Du har ikke sagt et ord i timevis.
Er der noget galt? Ud over altså alting?
Du er god til hende.
- Du lyder overrasket. - Jeg har bare aldrig set dig sådan.
Du ved, hvad hun har brug for.
Hvad var det der før? "Du går til venstre og højre..."
Øh... Det. Labyrinten.
Sært, ikke?
For et par år siden, da tingene var slemme derhjemme, fik Penny...
...nogle anfald.
Der var kun visse ting, der kunne berolige hende. Kort og...
...busruter.
Vi havde dem overalt. Når hun blev bange, fandt vi en frem
og fulgte ruten.
Men engang gik vi en tur, og så blev en cyklist kørt ned.
En Mercedes smadrede ind i ham. Han fløj tværs over gaden
et par meter fra Penny.
-Åh gud. - Ja.
Penny var helt fra den. Hun var helt væk. Intet kort. Ingenting.
Så da vi stod der, fandt jeg på labyrinten.
Det lyder så dumt, men... "Drej til venstre. Drej til højre."
Det er det, vi har gjort lige siden.
Du fiksede det.
Du gjorde det bedre.
Det her er ikke din skyld. Det ved du godt, ikke?
Men det er det jo.
Alt det her er min skyld.
Fanget i en tunnel, omringet af monstre. Intet at spise. Ingen vej ud.
Og jeg kan intet stille op.
Jeg skulle have lyttet til min mor.
Det havde været bedre, hvis jeg bare var blevet hjemme.
Ikke for mig. Eller Pen.
Intet, jeg sagde, kunne få hende ud af den bygning.
Intet.
Men du fik hende ud. Du gav os håb.
Og se, hvor hun er endt.
Det betyder ikke noget. Penny er ikke den eneste, der skal hvile.
Gå ind til hende? Jeg tager første vagt.
Nej, jeg har ikke brug for at sove. Jeg har brug for at tænke.
Gå en tur.
- Det hjælper typisk mig. - Ja. Tak.
- Undskyld. Jeg vil bare være alene. - Det er helt fint.
Endnu et par nødblus.
- Hvor mange er det så? -Øh, fem.
Plus to vandflasker, nogle kiks og et dækjern.
Og nogle elastikker og klatreudstyr fra hr. Ferie i de franske Alper.
Vi kommer ikke igennem her. Det er en blindgyde.
Har I fundet noget? Ret voldsomt.
- Ja. Vi har kiks, så... - Godt. Jeg er hundesulten.
Hov! Kun til nødstilfælde.
Kig dig lige omkring. Det her er definitionen på det.
Alf, han har ret. Den vej er spærret. Vi kan ikke komme forbi.
Jeg er også ret sulten, så...
Fedt. Du slutter dig til kong Nar herovre.
Da han torturerede dig og Caspar i skolen, hvem var det så, der forsvarede dig? Hm?
- Det gjorde du. - Ja.
Om jeg ville have det eller ej.
Undskyld?
Alting behøver ikke at være en kamp, Alfie.
Vi gør ting for at overleve. Ja, Monty var en kæmpe nar dengang,
og det kan han stadig være, men lige nu er du lige så slem som ham.
Fint. Ja, ja.
Men jeg stoler stadig ikke på dig.
- Du tror, at du kender mig. - Nej, slet ikke. Det er problemet.
Fint.
Spørg mig om noget. Åben bog.
Åben bog?
Godt. "Kiss from a Rose".
Hvad laver den 1990'er-vederstyggelighed på din playliste?
- Har lille Monty fået knust sit hjerte? - Det rager ikke dig.
Hvis du vil have tillid, er det her prisen.
Åben bog, og jeg har lige valgt siden.
For helvede.
Det er mine forældres sang.
Jeg så dem danse til den, da jeg var fem år eller sådan noget.
De plejede at smile til hinanden. Ægte smil.
Så ja. Den spiller jeg nogle gange.
Den minder mig om, at det hele var godt på et tidspunkt.
Er du tilfreds nu?
Fint. Så går jeg tur.
Det er ligesom bussen, ikke?
Den mr. Edwards kørte før ulykken.
Den så ud som en mast sodavandsdåse.
Vi kom ud i live.
Jeg drømmer igen.
På en måde. Ja.
Hvis jeg drømmer,
hvor er du så?
Jeg er hos dem.
Eller
en del af mig er.
Lige efter hospitalet med dig og ham soldaten, Trevante,
mærkede jeg noget trække i mig.
Det var... Det var som en kompasnål. Jeg fulgte med,
og den førte mig direkte til deres verden.
- Ind i dem. -"Ind i dem"?
Men lige nu rakte jeg ud mod dig med alt, hvad jeg har.
Og her er du.
Jeg har ledt efter dig.
I lige måde.
Jeg ville væk. Jeg troede, at jeg kunne.
Men så blev det hele vist værre.
I radioen talte de om et angreb.
Måske virkede det. Måske ramte vi dem hårdt.
Det er derfor, lysene blinker. Og... Og lyden...
De må være rasende.
Uanset hvilket signal de sender, må de være stærkere end før...
- For jeg kan endelig se dig. - Se dig.
Forstår du, hvad det betyder?
Du finder stadig måder at komme tilbage.
Til mig. Og jeg finder vej til dig.
- Gør du? - Ja.
Hvis du er hos dem, kan du lære noget om dem.
Om hvem de er, hvordan vi kan kæmpe mod dem og besejre dem.
Og så kan vi få dig tilbage. Jer alle sammen.
- Du må blive ved med at prøve. - Det gør jeg, hvis du gør.
Jeg giver ikke op.
Nogensinde.
Hey, Monty. Monty.
- Hvad er der? - Du har en god stedsans, ikke?
"Drej til venstre, drej til højre"?
Ja. Øh, ja.
Lad os få styr på det her.
Monty!
Monty, hvor er du?
Alfie! Alfie! Alfie!
- Hvad? Hvad er der sket? - De kommer. Jeg hørte dem.
- Nogen har rodet i mine ting. - Jeg vidste det. Hvad har han taget?
- Klatreudstyr. - Hvad?
I er vågne. Godt.
Vi skal af sted nu. Kom.
Se. Det er en vej gennem alt det her. Bare følg rebet og pas på glasskårene.
Han måtte smadre nogle ruder.
Monty!
- Har du gjort det her? - Ja, det har jeg.
Klar?
- Alle tiders. - Følg mig, Pen.
- Snitsår? Hm? - Det tror jeg ikke.
Uskadt? Okay.
- De kommer. Kom så! Kom nu. - Af sted, af sted.
Har I bemærket, at vi løber op ad bakke?
Vi må være tæt på åbningen.
Se!
-Åh nej. - Hvad helvede?
- Folkens... - Se på væggene.
Hvad?
Åh gud.
Det er sprængstoffer. De vil sprænge indgangen til tunnellen.
-Åh, gud. - Pis. Hjælp!
Hjælp!
Er der nogen? Hjælp! Hjælp!
Kom nu! Hjælp!
Er der nogen?
Hallo!
Der er nogen i tunnellen! Der er nogen derinde!
- Hvad taler du om? - Det lyder som børn.
Jeg skal bruge seks mænd! Nu!
Åh, gud. Der er nogen.
- Kom! - Skynd jer! Skynd jer!
Klatr op! Klatr op!
Klatr op! Få hende op!
- Skynd jer! Skynd jer! - Kom så, Pen.
Kom så! Kom så!
- Monty! - Væk fra barrikaden!
Skynd jer!
- Kom så! Kom så! - Kom så. Jeg har dig.
Skynd jer, de kommer!
Gør ladningerne klar!
- Darwin! - Monty!
Når jeg siger til!
Tre, to, en!
De er væk!
Tak.
- Selv tak. - Pis.
- Monty! - Pen.
- Jeg troede, at du var død. - Ja, det gjorde jeg også.
- Er du okay? - Pis!
- Den fik mig. Åh gud. - For helvede.
Darwin.
- Der kommer nogen. - Læge! Læge!
Kom. Bær ham.
Af sted.
Kom. Det skal nok gå.
Der er læger her. De tager sig af dig.
De fikser dig.
Godt.
- Caspar. Find Caspar. - Hvad?
Vi er nødt til at tage ham med.
- Er han... - Han skal nok klare den.
De er læger. De passer godt på ham.
Det er bare en skramme, Pen. Det er okay.
Hvad sagde han?
Lad os finde Caspar.
Så lad os finde ham.
Tekster af: Helle Virenfeldt Smith