נגמר לנו החמצן.
האוויר רעיל מדי. אנחנו צריכים לנוח.
אז תנוחו.
את צריכה לנוח.
אני יודעת מה אני צריכה.
אני לא יכול להמשיך ככה.
היי. את רופאה, נכון?
כבר לא.
תראי, אני מבינה מה את עוברת.
גם אני איבדתי אנשים במלחמה. בני משפחה.
בגלל זה התגייסתי.
אבל אל תשכחי על מה אנחנו נלחמים.
תפקידנו להגן על המשימה הגדולה.
הם לא יעצרו.
היא לא תעצור. אסור לנו לעצור.
אם הוא לא עומד בקצב, הוא לא עומד בקצב.
הוא רק בן אדם, את יודעת?
אנחנו רק בני אדם.
אם תשכחי את זה, כבר הפסדת במלחמה.
- אני צריכה את זה. - זה כבר שעה אצלך.
הריאות שלי צורבות.
מספיק!
מה את עושה? אנחנו צריכים את זה.
לא נכון! אנחנו לא צריכים.
כל מה שאנחנו צריכים, הם יספקו לנו.
- אבל הריאות שלי… - מסתגלות לעולם החדש.
האש שאת מרגישה היא הדלק שאת צריכה כדי לסיים את זה.
תכניסו את האוויר הזה לריאות שלכם.
תכניסו אותו!
עכשיו.
מה אתם מרגישים?
הוא שורף.
יופי.
יש לזה סיבה.
יש סיבה לכל זה.
אפילו האויבים שלנו שם.
אם ניתן להם לנצח,
הם ישמידו את הספינה האם ואת כל יקירינו שבתוכה.
אבל אם נעצור בעדם,
אם ננצח במלחמה הזאת היום,
הרי שנוכיח למושיעים שלנו שאנחנו ראויים.
אתם מוכנים להרוויח את הנצח שלכם?
חבר שלי אמר פעם
שזה טירוף לא להיות קצת מטורף עכשיו.
וזה…
זה מטורף לגמרי.
היי. אני יודעת שאתה פוחד לחזור לכאן.
כולנו פוחדים.
אנחנו ניכנס ואתה תעביר אותנו דרך המבוך אל המרכז,
נפיל את פצצה, נצא משם וזהו.
נכנסים יוצאים.
- טרב? - כן.
אתה יכול לעשות את זה.
איבדתי את קספר שם.
גם אני.
באתי אליך.
טסתי מהצד השני של העולם כדי לגלות מה קרה לו שם.
לא אכפת לי יותר.
אני נלחמת למען העתיד, טרב.
העתיד שלנו, של כולנו.
אני יודעת שזה המקום האחרון בעולם שאתה רוצה להיות בו.
אבל אם נשמיד את מה שנמצא שם בפנים,
אולי תצליח להשמיד את רוח הרפאים שעדיין מרחפת שם.
ורנה. את צריכה לראות את זה.
נראה 800 מ' לכל היותר.
היא לבדה.
האם מעניקה.
תתפרסו.
ונתקוף אותה מכל הצדדים?
לא.
אני אטפל בה.
את בטוחה שתסתדרי לבדך?
תתפרסו. מצאו את האחרים.
לכו בזוגות.
הם יבואו.
תירו בהם על המקום.
אתה.
בוא הנה.
תראה לי את הפצע.
המבחן האחרון.
עדיין כלום.
אין סימני חום.
את בטוחה שזה השביל שלהם?
כן, אני בטוחה.
חייבים להתקדם מהר יותר.
אי אפשר, אנישה.
היי! מצאתי משהו כאן.
עקבות.
זוג אחד מתפצל כאן.
השאר יתחלקו לזוגות.
העקבות טריות, השוליים עדיין חדים.
אחרי אילו מהן נעקוב?
יש יותר מדי.
בטוח שזו היא. ורנה.
את לא יודעת בוודאות.
היא לא תרשה לאף אחד לסגת או להתפצל.
זו היא.
היא בדרך לספינה האם.
אני חושב שמצאתי משהו כאן.
אבל זה…
זו לא עקבה של בן אדם.
מה זה, לעזאזל?
זה לא של צייד-רוצח.
כנראה של אחד החייזרים שמיטסוקי ראתה.
מה שלא יהיה, היא לא טרייה. הוא כבר התרחק.
הן אלה שמדאיגות אותנו.
בואו נתפצל ו…
תפסו מחסה!
- סאם! - אני רואה שני חמושים בשעה 11.
- תישארו למטה! - עוד שניים לכיוון שעה שתיים.
היא שם?
את רואה אותה? את ורנה?
אני רואה צורות. לא יודעת.
סמסון!
אני לא יודעת.
היי, היי, היי! חזרו!
את לא צריכה את זה.
אני לא חמושה.
החברים שלך…
הם עשו לי את זה.
הם מנסים להרוג את שאר האנשים שלי ברגע זה ממש.
אני לגמרי לבד.
זה לא המכנה המשותף היחיד שלנו.
נכון?
אני יודעת מי את.
יופי.
גם אני יודעת מי את.
אני יודעת הכול עלייך, מיטסוקי.
אני יודעת עלייך כבר זמן רב.
אני חייבת לומר
שאני מוקסמת מהכוחות שלך.
מהכישרון שלך.
לתקשר איתם.
להיות כמוהם.
ודאי קשה לחיות בעולם המלא בבני אדם שאין להם מושג
שאת חלק ממשהו הרבה-הרבה יותר גדול מהם.
אני יודעת מה הם עשו לך.
הצלקת על הצוואר שלך.
אני יודעת ממה היא.
הם אומרים שהחייזרים הם הרוצחים, אבל אנחנו יודעות את האמת, נכון?
אנחנו מכירות את האכזריות של האנושות.
ראיתי גם חייזרים הורגים.
איבדתי אנשים.
אנשים שאני אפילו לא זוכרת, כי…
ומה אם אגיד לך…
שכל מי שאיבדת,
יכול לחזור אלייך?
שיקירייך נמצאים בתוך הספינה?
הרוח שלהם, הנשמה שלהם, עדיין חיות לגמרי.
זה לא נכון.
זה רק זיכרונות.
אני לא מאמינה בזה.
אבל גם אם הייתי מאמינה,
לפחות היה לך עדיין זיכרון מהם.
שזה יותר ממה שיש לך עכשיו.
נכון, מיטסוקי?
נפגעתי.
בסדר.
- זה רע? - הכדור נכנס ויצא.
הפצע נקי אבל צריך לחסום את זרימת הדם.
טוב.
- אתה מוכן? - כן.
תישארו איתי!
היי.
תודה, דוק.
הנה.
זה בסדר.
אתה תהיה בסדר.
אני בסדר! צא, צא, צא!
חפו עליי!
איפה היא?
איפה ורנה?
בכל מקום.
תגיד לי איפה היא.
הגאולה בדרך.
מה זה אמור להביע?
היא הולכת לספינה והיא תעצור את כולכם.
הייתם רק חלק מהמבחן.
איך היא יודעת איך להיכנס?
האם מעניקה.
היא נתנה לנו אחת משלכם.
רוץ, ג'ייסון, רוץ!
ורנה הולכת לספינה.
ואני חושבת שהיא תפסה את מיטסוקי.
איך את יודעת?
הוא אמר לי.
מיטסוקי תכניס אותה.
היא הדרך שלה לתקשר עם החייזרים.
הדרך שלה לניצחון.
אנחנו חייבות לעצור אותה.
לשים לזה סוף.
יש לנו משימה אחת, לך ולי.
לכי.
אני אחפה עלייך. אעסיק אותם.
אחריי!
האוקיינוס הקוסמי.
עשית את זה פעם.
שרדת כאן לבדך.
עכשיו אתה לא לבד.
- טרב? - כן.
אתה לא לבד.
בואו נמצא את המעבר האפל, טוב?
זה היה הדבר האחרון שקספר עשה.
עם הרסיס.
קספר!
כשהוא הועף לאחור הוא החזיק אותו ביד. ו…
זה ניתק את התקשורת.
לא עובר כאן זרם, אין שידור.
כל האיתותים העצביים נקטעים… כמו עצב מת.
לכן חשוך כאן.
זה יעבוד.
הפצצה.
היא תעבוד.
אם הרסיס המצ'וקמק ההוא שהיה לך יכול לחולל את זה, אז…
אני פשוט גאון.
לא שזה חדש, אבל, אתם יודעים. עבר זמן.
אנחנו רק צריכים להביא את הפצצה אל היעד.
מה שלומו?
טרוונטה?
מה שלומך?
מוכן לסיבוב האחרון?
זה היה שנתיים.
הייתי כאן שנתיים.
לא יכולתי לישון.
לא עצמתי עין.
כי כל מה שיכולתי לעשות היה לשמוע אותם, להרגיש אותם.
עכשיו אני זוכר הכול.
אני עדיין מרגיש אותם.
אני עדיין שומע אותם.
אני לא שומעת כלום, טרב.
כן, אבל הם עדיין כאן.
כן, הם בהחלט כאן.
אז מה אתם אומרים שנגמור עם זה לפני שהם ימצאו אותנו?
שנתיים.
טרב…
אמרת בעצמך.
שנתיים הם לא הצליחו להרוג אותך.
חבל שלא, כי מגיע לי למות.
כן, טוב, אבל אתה לא מת.
ואתה כאן.
אז אולי יש לזה סיבה.
אולי יש סיבה לכך שאתה שורד תמיד.
שרדת, טרב.
וגם אני.
אולי יש סיבה לכך שמצאנו זה את זה שוב בסופו של דבר.
אחרי כל הזמן הזה.
אולי נועדנו לשים לזה סוף, לכל זה. ביחד.
בסדר.
טוב, ילדה.
עדיין לא ילדה. אבל כן.
כן. את מבינה את כוונתי.
טוב.
אנחנו מוכנים, ניקיל.
ניקיל, אתה מוכן?
ניקיל?
מה קורה?
תקשיב לקול שלי.
זה בדיוק מה שעברו החיילים בבסיס.
אתה כאן איתי.
איתנו.
הוא לכוד.
הוא לכוד בתוך זיכרון.
ניקיל.
ניקיל, תתעורר.
ניקיל!
את שומעת את זה?
כן.
אני שומעת.
זה משתנה.
זה אות חדש.
מסר חדש.
מה הוא אומר?
את לא נוגעת בזה?
אם אגע, המוח שלי…
אני רואה יותר מדי.
את יכולה לראות בתוך מוח הכוורת?
לגעת בכוח של אלוהים.
למה עצרת?
המוח שלי לא עומד בזה.
הוא לא מספיק חזק.
הם התקינו עלייך את זה?
אני מכירה את הדגם הזה. הוא של דארמקס.
ככה הם אילפו את הציידים-רוצחים.
החלישו את הכוחות שלהם.
רק שעכשיו הם עושים את זה לך.
גרוע יותר. את עושה את זה לעצמך.
את עוצרת בעצמך כשאת אמורה לשחרר.
תקפי.
זה האות.
המסר: תקפי.
זה מה שהכוורת חוזרת ואומרת.
ניקיל, תקשיב לקול שלי.
אתה כאן איתי. איתנו.
טרב, תגיד משהו.
טרב, בבקשה. קדימה, אתה חייב ל…
לא. לא, לא, לא.
טרוונטה. טרוונטה, לא.
תישאר איתי, טרוונטה.
טרוונטה!
היי, אחי. אתה בסדר? צ'אבס?
פאק!
טרוונטה? חזור אליי, בבקשה.
- כל מי שמתקרב אליי מת. - תקשיב לקול שלי.
תקשיב לקול שלי.
אל תעשה את זה. חזור אליי!
אל תפתחו.
יש שם משהו.
תישארי שם.
אמרתי עצרי או שאהרוג אותה.
את הרגת את בעלי.
לקחת לי אותו.
חיי האדם הם סופיים.
אנחנו נלחמים על האינסוף.
אז תמסרי את החיים שלך.
הקריבי את החיים שלך כפי שהקרבת את האחיין שלך.
הוא אהב אותך כמו אימא ואת רצחת אותו לחינם.
היא לא רואה מה עומד לבוא.
אני רואה הכול.
אני רואה את כל השקרים שלך.
מההתחלה.
אם תעשי עוד צעד אחד, אהרוג אותה.
ואז אני אהרוג אותך.
אם את רוצה להציל את המשפחה שלך, זו הדרך, אנישה.
תוכלו להיות כולכם יחד בעולם החדש.
תסתכלי סביבך!
הם הורגים את העולם שלנו.
אנחנו רק צריכים להראות להם שאנחנו ראויים.
ראויים למה?
ראויים להתאחד עם כל אלה שאיבדנו.
אנחנו רק צריכים… להוכיח את עצמנו.
ואז נקבל אותם בחזרה.
והם יוכלו להיות ביחד איתנו לנצח.
וזה כל העניין, לא?
איבדת מישהו.
והמצאת את כל זה כדי שתוכלי…
לא המצאתי כלום.
ראיתי…
ראית את מה שרצית לראות.
המצאת שקרים משום שלא יכולת לעמוד באמת.
את לא מכירה אותי.
אני מכירה את המבט הזה.
אני מכירה את הכאב.
כמעט שכחתי אותו…
עד שאת החזרת לי אותו.
ואני יודעת שאת לא תלחצי על ההדק.
כי בלעדיה לא תוכלי להיכנס לספינה.
את כל כך עיוורת, עד שאת לא רואה את מה שמול העיניים שלך.
מיטסוקי, אמרת לה לאן ללכת?
איך להיכנס?
בואי.
מיטסוקי, בואי נלך.
אנחנו חייבות לעצור בעדם.
לא התכוונתי לפגוע בך.
תקשיב לקול שלי. בבקשה.
רק תקשיב לקול שלי.
אל תעשה את זה. חזור אליי.
אני מכיר את המילים האלה.
לא אמיתי.
זה לא אמיתי.
תמיד הצלחתי למצוא דרך להגיע אלייך.
ועכשיו את מצאת דרך להגיע אליי.
זה בדיוק כמו שהבטחת אז במנהרת התעלה, זוכרת?
ראיתי אותך מת.
כן, חלק מסוים בי מת.
לא, זה הם. זה לא…
זה לא יכול להיות אמיתי.
למה לא?
את הושטת יד כשהייתי בתרדמת.
מה קורה?
יכולת להרגיש שאני עדיין חי כשהחזקת את היד שלי.
באותו רגע…
העברתי לך מסר.
ניסיתי להגיע אלייך בכל דרך כדי לומר לך שלא תרימי ידיים.
שלא תוותרי.
ואת החזקת את היד שלי.
ונשארת.
במשך שעות.
עדיין יכולתי לחוש בך.
את לא שחררת, ג'ם.
והנה את כאן עכשיו.
היא הלכה?
היא עזבה אותך?
למה לא ירית בה?
לא היה לי קו ירי.
למה לא ירית בי כדי לפגוע בה?
את לא האויב, מיטסוקי.
אל תפתחו.
בקשה, אל תפתחו.
קספר, אתה יכול לעזור להם?
זה חזק מדי.
אני לא יכול לעצור את זה.
אז איך אתה עוזר לי?
כי אנחנו מחוברים, ג'ם.
תמיד היינו מחוברים, את ואני.
שום דבר לא יכול לעצור את זה.
קספר, בבקשה.
חייבת להיות דרך להפסיק את זה.
הם חזקים מדי.
החייזרים.
הם מכירים את החולשות שלנו.
הם יודעים איפה לפגוע בנו, איפה להכאיב לנו.
ודאי יש משהו שאתה יכול לעשות.
אני מצטער.
- ניסינו כל אפשרות… - לא, אל תגיד את זה על הבן שלי.
הוא היה בעולם הזה רק שנתיים.
- אני צריך שתעשה משהו. - אנחנו…
עשינו כל מה שיכולנו.
הזיכרונות שמהם אנחנו הכי פוחדים.
כל הדברים שניסינו לקבור.
אני מנהל את האקשן בדירות האלה.
ואני יודעת שבדירה הזאת התנהלו הימורים.
אין כאן הימורים, אדוני.
- אמרתי שאני יודע. - לא…
אז אני רוצה לדעת מי משחק במספרים כאן?
ואני רוצה את הכסף שלי.
כמו שאמרתי, אין לי מושג על מה אתה מדבר.
מי זה? זה אתה?
- אבא… - אתה מפחיד את הילדים.
- צא מהבית. - אבא?
- צא מהבית. תסתלק! - היי!
פיה!
- פיה! - אימא…
אימא…
אנחנו חייבות לעצור אותה לפני שהיא תגיע אליהם.
תעזרי לי?
את לא האויב, מיטסוקי.
אני לא יודעת מה אני.
תסתכלי עליי.
את צדקת.
אנחנו לא כמו החייזרים.
אנחנו לא חושבים כאיש אחד.
אנחנו לא נלחמים כאיש אחד.
ואנחנו לא נרפאים כאיש אחד.
ויש לנו חולשה.
אימא.
מה עשית?
בשביל כסף…
מה עשית?
פיה?
אבל אנחנו ממשיכים לנסות… זה למען זה.
תילחם איתי.
נוכל להילחם ביחד.
טוב?
זה הדבר האחרון שהוא אמר לי.
קלארק.
תמשיכי לנסות.
הבטחנו להמשיך לנסות.
בואי נלך.
את באה?
מיטסוקי?
אני מצטערת.
הם מתקרבים.
איך שרדת כאן?
מה אתה אומר עכשיו?
תקפי…
ניקיל.
מיטסוקי.
לא, לא, לא, לא, לא, לא, לא.
מיטסוקי.
לא, לא. סליחה, לא.
אנחנו לא יכולים לעשות את זה. אני לא יכול…
לא אתן לך לעשות את זה!
לך תזדיין!
מיטסוקי!
מיטסוקי, תתעוררי! מיטסוקי!
תתעוררי!
אני מצטער, אני מצטער.
מיטסוקי!
זה אמיתי?
ניסית להציל אותי?
מיטסוקי.
למה לא אמרת לי?
זה היה…
משנה משהו?
כן, זה היה משנה.
עכשיו מאוחר מדי.
אני בוגד בכולם.
אני הורס הכול.
לעזאזל.
קספר, לא.
הוא נזכר…
במותך… כאן.
כמו שאמרתי,
הם מכירים את החולשה שלנו.
את הדברים שלא קברנו.
חשבתי שהמשכתי בחיי.
באמת האמנתי.
ואז ראיתי את טרוונטה והכול חזר.
ובאתי לכאן להשמיד את המקום הזה בגלל מה שהוא עשה לך.
ידעתי שתבואי.
לרגע לא הפסקתי להאמין.
כמו שאת לרגע לא הפסקת להאמין בי.
אני מבינה עכשיו.
אני מבינה הכול.
אתה הדבר שאני לא יכולה לקבור.
אתה הזיכרון הכי חזק שלי, קאספ.
אתה החולשה שלי.
ג'ם?
מעולם לא שחררתי אותך.
לא שחררתי אותך.
ג'ם?
ג'ם…
מה את עושה?
ג'ם.
משחררת אותך.
היה שלום, קספר.
לעזאזל.
מיטסוקי!
אני צריכה לעזור להם.
רוצי, מיטסוקי!
לא אספיק להגיע בזמן.
זו…
מיטסוקי.
היא מרחיקה אותם.
מושכת אותם לעברה.
היא נותנת לנו סיכוי.
אז בואו נחסל אותם כבר.
בואו תפסו אותי.
בואו.
הוא מת לחינם.
בעלי.
הרגת אותו ואת כולם לחינם.
הם מתו למען עולם טוב יותר.
כולכם תמותו למען זה.
קספר.
כאן איבדתי אותו.
כאן נשאיר אותו.
העבר נשאר בעבר, טרב.
כן, אנחנו נרצה להשאיר את זה בעבר שלנו כמה שיותר מהר.
אז בואו נעוף מכאן.
צריך להביא את מיטסוקי.
היא מרחיקה אותם מאיתנו.
- אם נתקרב אליהם, הם… - אני לא הולך בלעדיה.
אני לא עוזב אותה שוב.
טוב.
טוב. זה בסדר.
צאו.
מיטסוקי!
מיטסוקי! איפה את?
מיטסוקי!
אני כאן!
מיטסוקי!
היא גוססת.
הצלחנו.
מיטסוקי.
מיטסוקי!
פתחי את הראש.
נזכרת בסוף מה זה?
תני לכול להיכנס.
אני אתגעגע לאור השמש.
תוכלי להיות חופשייה.
אני יודעת שאת שונאת פרידות.
אז אני אוהבת אותך.
מיטסוקי.
אנחנו חייבים לצאת עכשיו.
אנחנו חייבים לצאת מכאן. רוץ. רוצו, רוצו, רוצו|
זה נגמר, ורנה.
הרסת הכול.
רק רציתי לראות את אחותי.
מה מצבנו?
לפי דיווחים מצפון אפריקה
כוחותינו שוב עוצרים ציידים-רוצחים.
כוחות הדבליו-די-סי בחוף המזרחי מאשרים את זה.
הספינה האם כבר לא משדרת.
כל הרישות העצבי שלהם קרס.
ציידים-רוצחים פועלים עצמאית.
- אין אות. - אין מוח כוורת.
אין מרכז פיקוד.
עכשיו זה קרב הוגן.
אדוני.
אנחנו קולטים תנועה מסוימת באזור המת.
סימני חום. בני אדם.
הם שלנו?
לא ידוע.
מתקבלים דיווחים חדשים מהחזיתות השונות.
נראה שהקרבות שינו כיוון וכוחות אנושיים…
דווח על ניצחון ראשון
במחוז טיאנג'ין.
כוחותינו החלו להדוף את הפולשים.
רמת רעילות האוויר בשטחים הסמוכים לשערים
יורדת לראשונה זה שנים, דבר הנותן לאנושות…
כוחות תגבור הגיעו לאזורי השערים 2 ו-5.
החיילים הצליחו להדוף קבוצה אחת
כל הדרך עד לשער.
גורמים בכירים בדבליו-די-סי מאשרים
שהחייזרים נלחמים לבדם עכשיו.
לפי הדיווחים האחרונים, האסטרטגיה
נגד הציידים-רוצחים בהיעדר חיבור למוח הכוורת,
הוכתרה בהצלחה לפי שעה…
צ'יף קול מתייצב לשירות, אדוני.
אתה מתכוון, קומנדר קול.
אין סימן מהרביע השישי, אדוני.
תמשיכו לחפש.
היא חייבת להיות איפשהו שם.
אדוני, אולי תלך לישון קצת.
לא לפני שנמצא אותה.
- יאמאטו, מיטסוקי -
אימא!
אני כל כך מצטערת.
אבא שלך רצה שתקבלי את זה.
הוא כתב את זה לכולכם.
זה נגמר, אימא?
אני לא יודעת.
אבל יקרה מה שיקרה…
נעבור את זה ביחד.
בואו.
- כדור הארץ - יום מס' 1 לאחר הפלישה -
תרגום: גלית אקסלרד