Skābeklis beidzas.
Gaiss ir pārāk indīgs. Jāatpūšas.
Tad atpūties.
Tev vajag atpūsties.
Es zinu, ko man vajag.
Es nevaru tā iet tālāk.
Tu esi ārste, vai ne?
Vairs neesmu.
Klau, es saprotu, ko tu pārdzīvo.
Arī es karā esmu zaudējusi savējos. Ģimeni.
Velns, tāpēc jau iestājos armijā. Bet neaizmirsti, par ko cīnāmies.
Mums jāsargā galvenā misija.
Viņi neapstāsies.
Viņa neapstāsies. Mēs nevaram apstāties.
Ja viņš netiek līdzi, tad netiek.
Viņš ir tikai cilvēks. Saproti?
Mēs esam tikai cilvēki.
Ja to aizmirsīsi, būsi karu jau zaudējusi.
- Man to vajag. - Tev tā bija stundu.
Man deg plaušas.
Diezgan!
Ko tu dari? Mums to vajag.
Nē. Nevajag.
Visu, ko mums vajag, sagādās viņi.
- Bet manas plaušas… - Pielāgojas jaunajai pasaulei.
Uguns, ko jūti, ir degviela, ko vajag, lai šo ceļu pabeigtu.
Ielaidiet šo gaisu savās plaušās.
Ielaidiet!
Tagad.
Kāda ir sajūta?
Dedzina.
Labi.
Tam ir iemesls.
Visam, kas notiek, ir iemesls.
Pat mūsu ienaidniekiem.
Ja ļausim viņiem uzvarēt,
viņi iznīcinās vadības kuģi kopā ar mūsu mīļajiem, kas ir tajā.
Bet, ja viņus apturēsim,
ja šodien šajā karā uzvarēsim,
būsim pierādījuši saviem pestītājiem, ka esam cienīgi.
Vai esat gatavi nopelnīt sev mūžīgo dzīvi?
Draugs man reiz teica,
ka nu būtu ārprāts nezaudēt prātu.
Un šis…
šis ir pilnīgs ārprāts.
Es zinu, ka tev ir bailīgi te atgriezties.
Mums arī.
Mēs tur ieiesim, tu mūs izvedīsi caur labirintu uz centru,
nometīsim bumbu, izkļūsim laukā, un viss.
Iekšā un ārā.
- Trev? - Jā.
Tu to vari.
Es tur zaudēju Kasparu.
Es arī.
Es atbraucu pie tevis.
Šķērsoju puspasauli, lai noskaidrotu, kas ar viņu tur notika.
Tas vairs nav svarīgi.
Es cīnos par nākotni, Trev.
Par mūsu nākotni. Mums visiem.
Saprotu, ka šeit gribi būt vismazāk.
Bet, ja iznīcināsim to, kas ir tur iekšā,
varbūt tu iznīcināsi to spoku, kas te joprojām lidinās.
Vērna, tev tas jāredz.
Nebūs vairāk par nepilnu kilometru.
Viņa ir viena.
Māte parūpējas.
Izretojieties!
Un uzbruksim viņai no visām pusēm?
Nē.
Ar viņu tikšu galā es.
Tiešām tiksi galā viena?
Izretojieties! Atrodiet pārējos!
Sadalieties pa pāriem!
Viņi uzbruks.
Uz vietas nošaujiet!
Tu!
Panāc šurp!
Parādi brūci.
Pēdējais pārbaudījums.
Joprojām nekā. Nekādu siltumsignālu.
- Esi droša, ka pēdas ir viņu? - Jā, esmu.
Mums jāiet ātrāk.
Nevaram, Anīša.
Es te kaut ko atradu.
Pēdu nospiedumus.
Vienas pēdas atšķēlušās.
Pārējie sadalījušies pa pāriem.
Pēdas ir svaigas - malas joprojām asas.
Kurām sekosim?
To ir pārāk daudz.
Tā noteikti ir viņa. Vērna.
Tu to nezini.
Viņa nevienam neļaus izstāties, atšķelties.
Tā ir viņa.
Dodas uz vadības kuģi.
Šķiet - man te kaut kas ir.
Bet šīs…
Šīs noteikti nav cilvēka pēdas.
Kas, ellē, tas ir?
Mednieks slepkava nav.
Tad kāds no tiem, kurus redzēja Micuki.
Pēdas nav svaigas. Tas sen ir prom.
Mums jāuztraucas par šīm.
Izretosimies un…
Aizsegā!
- Sema! - Divi šāvēji priekšā pa kreisi.
- Zemē! - Vēl divi tuvojas no labās.
Vai viņa ir tur?
Vai redzat viņu? Vērnu.
Redzu tikai stāvus. Nezinu.
Semsone!
Es nezinu.
Atpakaļ!
Tev to nevajag.
Man ieroča nav.
Tavi draugi…
To man nodarīja viņi.
Pašlaik viņi tur apslaktē pārējos manus cilvēkus.
Es esmu gluži viena.
Un mums ir kopīgs ne tikai tas.
Vai ne?
Es zinu, kas tu esi.
Labi.
Es arī zinu, kas esi tu.
Es par tevi zinu visu, Micuki.
Zinu par tevi jau sen.
Jāteic,
ka mani aizgrābj tavas spējas.
Tavs talants.
Sazināties ar viņiem.
Būt tādai kā viņi.
Droši vien grūti dzīvot pasaulē, kas pilna ir cilvēkiem, kuri pat neaptver,
ka tu piederi pie kaut kā daudz lielāka nekā viņi.
Es zinu, ko viņi tev nodarīja.
Tā rēta uz tava spranda.
Es zinu, no kā tā ir.
Viņi sauc par slepkavām citplanētiešus, bet mēs zinām patiesību, vai ne?
Mēs pazīstam cilvēku sugas nežēlību.
Esmu redzējusi, ka nonāvē arī citplanētieši.
Esmu zaudējusi cilvēkus.
Cilvēkus, kurus pat neatceros, jo…
Ja nu es tev teiktu…
ka visus, kurus esi zaudējusi,
tu varētu atgūt?
Ka tavi mīļie ir tajā kuģī.
Viņu gars, viņu dvēsele joprojām ir pavisam dzīvi.
Tā nav taisnība.
Tās ir tikai atmiņas.
Es tam neticu.
Bet, pat ja ticētu,
vismaz joprojām būtu atmiņas par viņiem.
Un tas ir vairāk, nekā tev ir tagad.
Vai tā nav, Micuki?
Man trāpīja.
Tā.
- Vai ir slikti? - Lode izgājusi cauri.
Brūce ir tīra, bet jāaptur asinsrite.
Labi.
- Esi gatavs? - Jā.
Paliec ar mani!
E-ei!
Paldies, dakter.
Lūk, tā.
Viss kārtībā.
Tu izturēsi.
Būs labi! Ejiet, ejiet, ejiet!
Sedziet mani!
Kur viņa ir?
Kur ir Vērna?
Visur.
Pasaki, kur viņa ir.
Pestīšana nāk.
Ko tas nozīmē?
Viņa dodas uz kuģi un jūs visus apturēs.
Jūs bijāt tikai daļa no pārbaudījuma.
Kā viņa zina, kā tikt iekšā?
Māte parūpējas.
Viņa atsūtīja vienu jūsējo.
Bēdz, Džeison, bēdz!
Vērna dodas uz kuģi.
Un man šķiet - viņa sagūstījusi Micuki.
Kā tu zini?
Viņš tikko pateica.
Micuki viņu ievedīs.
Nodrošinās saziņu ar citplanētiešiem.
Tā viņa uzvarēs.
Mums viņa jāaptur.
Tas jāizbeidz.
Mums ir viens uzdevums - tev un man.
Ej!
Es tevi segšu. Aizkavēšu viņus.
Sekojiet man!
Kosmiskais okeāns.
Tu to jau esi darījis. Tu šeit izdzīvoji viens.
Tagad tu neesi viens.
- Trev! - Jā.
Tu neesi viens.
Atradīsim tumšo tuneli, jā?
Tas bija pēdējais, ko darīja Kaspars.
Ar lausku.
Kaspar!
Kad mūs atsvieda, tā viņam bija rokā. Un…
Tā pārtrauca sakarus.
Šeit neplūst strāva, nav sakaru.
Nervu signāli pārtraukti kā atmirušā nervā.
Tāpēc ir tumšs.
Tā darbosies.
Bumba.
Tā darbosies.
Ja tā jūsu mazā štrunta lauska nodarīja šo, tad…
esmu sasodīts ģēnijs.
Tas nav jaunums, bet sen nav atgādināts.
Mums tikai jāaiznes bumba līdz mērķim.
Kā viņam ir?
Trevante!
Kā tu jūties?
Vai esi gatavs pēdējam posmam?
Divus gadus.
Es šeit biju divus gadus.
Nevarēju gulēt.
Pat acis neaizvēru.
Jo es spēju vienīgi dzirdēt viņus, just viņus.
Tagad es atceros to visu.
Es viņus joprojām jūtu.
Joprojām dzirdu.
Es neko nedzirdu.
Jā, bet viņi joprojām ir šeit.
Jā, ir gan, nolādēts.
Tāpēc varbūt nodarīsim to, pirms viņi mūs atraduši.
Divus gadus.
Trev…
Tu pats pateici. Divus gadus viņi nespēja tevi nonāvēt.
Bet vajadzēja, jo esmu pelnījis nāvi.
Jā, nebiji vis.
Un tu esi šeit.
Tā ka varbūt tam ir iemesls.
Varbūt ir iemesls, kāpēc tu izdzīvo.
Tu izdzīvoji, Trev.
Un es arī.
Varbūt ir iemesls, kāpēc viens otru pēc tā visa atradām.
Pēc tik ilga laika.
Varbūt mums lemts pabeigt šo, visu šo, kopā.
Labi.
Labi, bērns.
Joprojām neesmu bērns. Bet jā.
Jā. Tu mani saprati.
Labi.
Esam gatavi, Nikil.
Nikil, tu esi gatavs?
Nikil?
Kas notiek?
Klausies manā balsī.
Tieši to piedzīvoja karavīri bāzē.
Tu esi kopā ar mani. Kopā ar mums.
Viņš ir slazdā.
Iekritis atmiņu slazdā.
Eu!
Nikil!
Nikil, attopies!
Nikil!
Vai tu to dzirdi?
Jā.
Dzirdu.
Tas mainās.
Jauns signāls.
Jauna vēsts.
Kā tā skan?
Tu tam nepieskaries?
Ja pieskaršos, mans prāts…
Es redzu pārāk daudz.
Tu spēj ieskatīties kolektīvajā apziņā?
Pieskarties Dieva spēkam.
Kāpēc tu apstājies?
Prāts nespēj to izturēt.
Tas nav pietiekami stiprs.
Viņi tev to pielika?
Pazīstama konstrukcija. Tas ir no Dharmax.
Tā viņi savaldīja medniekus slepkavas.
Noslāpēja viņu spējas.
Tagad viņi to pašu dara ar tevi.
Vēl sliktāk. Tu sev to nodari pati.
Tu sevi atturi, lai gan vajadzētu ļaut vaļu.
Uzbrukumā!
Tā skan signāls.
Vēstījums. "Uzbrukumā!"
Kolektīvā apziņa to atkārto vēl un vēl.
Nikil, klausies manā balsī.
Tu esi šeit kopā ar mani. Kopā ar mums.
Trev, pasaki kaut ko.
Trev, lūdzu. Nu lūdzu! Tev vajag…
Nē. Nē, nē, nē.
Trevante! Trevante, nē!
Paliec ar mani. Trevante!
Trevante!
Draudziņ, viss labi? Čaves?
Velns!
Trevante, atgriezies pie manis!
- Ieklausies manā balsī. - Visi, kas man tuvojas, mirst.
Ieklausies manā balsī.
Nedari tā. Atgriezies pie manis!
Never vaļā!
Tur kaut kas ir.
Paliec uz vietas!
Teicu - stāvi, vai es viņu nogalināšu.
Tu nogalināji manu vīru.
Tu man viņu atņēmi.
Cilvēka dzīve ir galīga.
Mēs cīnāmies par bezgalību.
Tad atdod savu dzīvību.
Ziedo savu dzīvību, tāpat kā ziedoji māsasdēlu.
Viņš tevi mīlēja kā māti, bet tu viņu velti noslepkavoji.
Viņa neredz to, kas tuvojas.
Es redzu visu.
Es redzu visus tavus melus.
Jau no paša sākuma.
Ja spersi vēl soli, es viņu nogalināšu.
Un tad es nogalināšu tevi.
Ja gribi izglābt savu ģimeni, tad šis ir īstais ceļš, Anīša.
Jūs visi varat būt kopā jaunajā pasaulē.
Paskaties apkārt!
Viņi nogalina mūsu pasauli.
Mums tikai jāpierāda viņiem, ka esam cienīgi.
Kā cienīgi?
Atkal būt kopā ar tiem, kurus zaudējām.
Mums tikai vajag sevi pierādīt.
Un tad mums viņus atdos.
Un viņi varēs būt kopā ar mums mūžīgi.
Viss šis notiek tāpēc, vai ne?
Tu kādu zaudēji.
- Un izgudroji visu šo, lai varētu… - Es neko neizgudroju.
Es redzēju.
Tu redzēji to, ko gribēji redzēt.
Tu sacerēji melus, jo netiki galā ar patiesību.
Tu mani nepazīsti.
Es pazīstu šo skatienu.
Es pazīstu šīs sāpes.
Gandrīz biju tās aizmirsusi…
līdz tu tās atgādināji.
Un es zinu, ka tu nenospiedīsi mēlīti.
Tāpēc ka viņa ir tavs vienīgais ceļš iekšā kuģī.
Tu esi tik akla, ka neredzi, kas tev ir acu priekšā.
Micuki, vai tu viņai izstāstīji ceļu?
Kā tikt iekšā.
Ejam!
Micuki, ejam!
Mums viņi jāaptur.
Es negrasījos darīt tev pāri.
Ieklausies manā balsī. Lūdzu.
Tikai ieklausies manā balsī.
Nedari tā. Atgriezies pie manis!
Es zinu šos vārdus.
Tas nenotiek.
Šī nav īstenība.
Man vienmēr ir izdevies nokļūt pie tevis.
Un nu tev ir izdevies nokļūt pie manis.
Tieši tā, kā tu apsolīji Lamanša tunelī. Atceries?
Es redzēju, kā tu nomiri.
Jā, kāda mana daļa nomira.
Nē, to dara viņi. Šī nav…
- Šī nevar būt īstenība. - Kāpēc ne?
Tu ar mani runāji, kad biju komā.
Kas notiek?
Turēdama manu roku, tu juti, ka vēl esmu dzīvs.
Tobrīd…
es sūtīju tev ziņu.
Es visiem spēkiem centos sazināties, lai pateiktu - nepadodies.
Nelaid vaļā.
Un tu turēji manu roku.
Turpināji to turēt.
Daudzas stundas.
Es tevi joprojām jutu.
Tu nepalaidi vaļā, Džama.
Un tagad tu esi šeit.
Viņa ir prom?
Viņa tevi pameta?
Kāpēc tu viņu nenošāvi?
Nevarēju trāpīt.
Kāpēc nesašāvi mani, lai tiktu klāt viņai?
Tu neesi ienaidniece, Micuki.
Never vaļā!
Lūdzu, never vaļā!
Eu!
Kaspar, vai vari viņiem palīdzēt?
Tas ir pārāk stiprs.
Nespēju to apturēt.
- Kā tad tu man palīdzi? - Mēs esam saistīti, Džama.
Vienmēr esam bijuši - es un tu.
To nekas nespēj apturēt.
Kaspar, lūdzu!
Jābūt taču veidam, kā to pārtraukt.
Viņi ir pārāk stipri.
Citplanētieši.
Viņi zina mūsu vājās vietas.
Zina, kur dot triecienu, kā mūs ievainot.
Kaut ko taču jūs varat darīt.
Man žēl.
- Esam izmēģinājuši visu… - Nesakiet tā par manu dēlu.
Viņš dzīvojis pasaulē tikai divus gadus.
- Jums kaut kas jādara. - Mēs izdarījām visu, ko varējām.
Atmiņas, no kurām visvairāk baidāmies.
Visu, ko esam centušies noglabāt.
Eu!
Es te esmu jumts.
Un zinu, ka šajā dzīvoklī rīko azartspēles.
Šeit azartspēles nenotiek.
- Teicu, ka zinu. - Nē!
Tāpēc es gribu zināt, kurš te tur kasi.
Es gribu savu draņķa naudu.
Kā jau teicu - nesaprotu, par ko jūs runājat.
Kurš tas ir? Tu?
- Papu… - Jūs biedējat bērnus.
- Laukā no mājas! - Papu?
- Laukā no mājas! Laukā! - Ei!
Pija!
- Pija! - Mā…
Mā!
Mums viņa jāaptur, pirms nokļuvusi tur.
Vai palīdzēsi?
Tu neesi ienaidniece, Micuki.
Es nezinu, kas esmu.
Paskaties uz mani!
Tev bija taisnība.
Mēs neesam tādi kā citplanētieši.
Mēs nedomājam kā viens.
Necīnāmies kā viens.
Un nedziedinām kā viens.
Un mums ir vājības.
Mamma.
Ko tu esi izdarījis?
Naudas dēļ…
Ko tu esi izdarījis?
Pija.
Bet mēs turpinām censties cits cita dēļ.
Cīnies kopā ar mani.
Mēs varam cīnīties kopā.
Labi?
Pēdējais, ko viņš man teica…
Klārks.
"Turpini censties."
Mēs apsolījām, ka centīsimies.
Ejam!
Vai tu nāksi?
Micuki!
Piedod.
Viņi tuvojas.
Kā tu šeit izdzīvoji?
Ko tu tagad saki?
Uzbrukumā…
Nikil!
Micuki.
Nē, nē, nē.
Micuki!
Nē. Atvaino, nē.
Mēs nevaram to darīt. Es nevaru to darīt.
Es nevaru jums to atļaut.
Atšujies!
Micuki!
Micuki, attopies! Micuki!
Attopies!
Piedod.
Micuki!
Vai šī ir īstenība?
Vai tu mēģināji mani glābt?
Micuki.
Kāpēc tu man neteici?
Vai tam…
būtu nozīme?
Jā, būtu.
Par vēlu.
Es nododu visus.
Es iznīcinu visu.
Nolādēts!
Kaspar, nē.
Viņš atceras…
kā tu šeit nomiri.
Kā jau teicu, viņi zina mūsu vājās vietas.
To, ko neesam noglabājuši.
Es domāju, ka esmu tikusi pāri.
Tiešām domāju.
Bet tad ieraudzīju Trevanti, un viss atgriezās.
Es atnācu, lai iznīcinātu šo vietu par to, ko tā nodarīja tev.
Es zināju, ka tu atnāksi.
Nekad nepārstāju ticēt.
Tāpat kā tu nepārstāji ticēt man.
Tagad es saprotu.
Es saprotu visu.
Tu es tas, ko nespēju noglabāt.
Tu esi manas smagākās atmiņas, Kasp.
Tu esi mana vājā vieta.
Džama?
Es nepalaidu tevi vaļā.
Džama?
Džama,
ko tu dari?
Ko tu dari?
Džama!
Palaižu tevi vaļā.
Ardievu, Kaspar!
Nolādēts!
Micuki!
Man viņiem jāpalīdz!
Skrien, Micuki!
Es nepaspēšu.
Tā ir…
Micuki.
Viņa vilina viņus prom.
Pie sevis.
Dod mums iespēju.
Tad piebeigsim viņus, nolādēts.
Nāciet man pakaļ.
Ejam!
Viņš mira velti.
Mans vīrs.
Tu nogalināji viņu, viņus visus - velti.
Viņi mira par labāku pasauli.
Jūs visi par to mirsiet.
Kaspars.
Šeit es viņu pazaudēju.
Šeit mēs viņu atstāsim.
Pagātne ir pagātne.
Jā, labāk atstāsim to pagātnē, cik ātri vien varam.
Nu tad taisāmies prom.
Mums jāņem līdzi Micuki.
Viņa tur tos radījumus tālāk no mums.
- Ja tuvosimies, viņi… - Bez viņas prom neiešu.
Vēlreiz es viņu nepametīšu.
Labi.
Labi. Viss kārtībā.
Skrienam!
Micuki!
Micuki! Kur tu esi?
Micuki!
Esmu šeit!
Micuki!
Tas mirst.
Mēs to paveicām.
Micuki.
Micuki!
Atver prātu!
Vai atcerējāties, kas tā ir?
Uzņem to visu sevī!
Man pietrūks saullēkta.
Tu varētu būt brīva.
Es zinu, ka tev nepatīk atvadīties.
Tad nu - es tevi mīlu.
Micuki.
Mums tūliņ jāiet prom.
Mums jāiet prom. Ejam! Ejam, ejam!
Viss beidzies, Vērna.
Jūs visu iznīcinājāt.
Es tikai gribēju satikt savu māsu.
Kāda ir situācija?
No Ziemeļāfrikas ziņo, ka mūsu karaspēks atkal aptur medniekus slepkavas.
PAK karaspēks no ASV austrumu piekrastes apstiprina to pašu.
Vadības kuģis pārstājis raidīt.
Viss neironu tīkls ir izslēdzies.
Mednieki slepkavas darbojas autonomi.
- Bez signāla. - Bez kolektīvās apziņas.
Bez centrālās vadības.
Tagad cīņa ir godīga.
Kungs!
Uztveram nelielu kustību mirušajā zonā.
Siltumsignālus. Cilvēkus.
Vai tie ir mūsējie?
Nav zināms.
Mums pienāk ziņas no kauju frontēm.
Šķiet, ka spēku samērs ir mainījies. Cilvēki tagad…
Pirmā uzvara
Tiaņdzjiņas provincē.
Mūsu karaspēks sācis iebrucējus atsist.
Toksīnu līmenis gaisā portālu tuvumā,
šķiet, beidzot pazeminās, dodot cilvēcei…
Pie 2. un 5. portāla ieradušies papildspēki.
Karavīriem izdevies atspiest vienu grupu
līdz pat portālam.
PAK pārstāvji apstiprinājuši,
ka citplanētieši tagad cīnās vieni.
Izskatās, ka stratēģija
pret medniekiem slepkavām pēc kolektīvo smadzeņu likvidēšanas
līdz šim bijusi sekmīga…
Priekšnieks Kols gatavs dienestam.
Gribējāt teikt - komandieris Kols.
- Sestajā kvadrantā nav. - Turpiniet meklēt.
Viņai tur kaut kur jābūt.
Kungs, varbūt jums jāpaguļ.
Kamēr viņu neatradīsim - nē.
MICUKI JAMATO
Mammu!
Man ļoti žēl.
Tētis tev sūta šo.
Viņš to uzrakstīja jums visiem.
Vai tas ir beidzies, mammu?
Es nezinu.
Bet, lai kas notiktu…
mēs tiksim tam pāri kopā.
Ejam!
ZEME - 1. DIENA PĒC IEBRUKUMA BEIGĀM
Tulkojusi Dace Andžāne