Dochádza nám O2.
Vzduch je príliš toxický. Oddych.
Tak oddychujte.
Aj ty ho potrebuješ.
Viem, čo potrebujem.
Už takto ďalej nevládzem.
Hej. Si lekárka, však?
Už nie.
Pozri, chápem, čo prežívaš.
Aj ja som vo vojne prišla o ľudí. Rodinu.
Dopekla, preto som narukovala.
Nezabúdaj však, za čo bojujeme.
Máme ochrániť dôležitejšiu misiu.
Nezastavia sa.
Ona sa nezastaví. Ani my nemôžeme.
Ak neudrží krok, tak neudrží krok.
Je len človek, vieš?
Sme len ľudia.
Ak to stratíš zo zreteľa, tak si vojnu už prehrala.
- Ja. - Mala si hodinu.
Horia mi pľúca.
Stačí!
Čo to robíš? Potrebujeme ju.
Nie! Nepotrebujeme.
Poskytnú nám všetko, čo potrebujeme.
- Ale moje pľúca… - Sa prispôsobujú novému svetu.
Ten oheň, čo cítiš, ťa poženie do konca.
Vpustite ten vzduch do pľúc.
Vpustite ho dnu!
Hneď teraz.
Ako sa cítite?
Páli to.
Dobre.
A to z nejakého dôvodu.
Všetko sa tu deje z nejakého dôvodu.
Dokonca aj prítomnosť nepriateľov.
Ak ich necháme vyhrať,
zničia materskú loď a všetkých našich blízkych v nej.
Ak ich však zastavíme,
ak dnes túto vojnu vyhráme,
dokážeme našim spasiteľom, že sme hodní.
Ste pripravení vyslúžiť si večnosť?
Kamarát povedal,
že nebyť trochu blázon by bolo bláznivé.
A toto…
doriti, toto je úplne šialené.
Hej. Viem, že si vydesený z návratu.
Všetci sa bojíme.
Vojdeme tam, prevedieš nás bludiskom k stredu,
položíme bombu, vypadneme a hotovo.
Dnu a von.
- Trev? - Hej.
Dokážeš to.
Tam som prišiel o Caspara.
Aj ja.
Prišla som za tebou.
Preletela som polovicu sveta, aby som zistila, čo sa mu tam stalo.
Už mi je to fuk.
Teraz bojujem za budúcnosť, Trev.
Našu budúcnosť. Za nás všetkých.
Viem, že toto je to posledné miesto na svete, kde chceš byť.
Ak však zničíme, čo je dnu,
potom možno zničíš toho ducha, čo tam stále poletuje.
Verna, toto by si mala vidieť.
Maximálne tak osemsto metrov.
Je sama.
Matka sa postará.
Rozdeľte sa.
A zaútočíme na ňu z každej strany?
Nie.
Postarám sa o ňu.
Určite to zvládneš sama?
Rozdeľte sa. Nájdite ostatných.
Tímy po dvoch.
Prídu.
Strieľajte bez povelu.
Ty.
Poď sem.
Ukáž mi to zranenie.
Záverečná skúška.
INVÁZIA
Stále nič.
Žiadne tepelné stopy.
Určite je to ich stopa?
Áno, určite.
Musíme ísť rýchlejšie.
Nemôžeme, Aneesha.
Hej! Niečo som našiel.
Odtlačky stôp.
Jedny sa tu oddelili.
Zvyšok sa rozdelil do tímov po dvoch.
A sú čerstvé, okraje sú stále zreteľné.
Ktoré nasledovať?
Je ich príliš veľa.
To bude ona. Verna.
To nevieš.
Nikoho nenechá vycúvať, odtrhnúť sa.
Je to ona.
Ide k materskej lodi.
Myslím, že aj ja tu niečo mám.
Ale toto…
Určite nie je ľudská.
Doriti, čo to je?
Nie smrteľný lovec.
To bude jeden z tých, čo videla Mitsuki.
Nech je to čokoľvek, nie je čerstvá. Už je preč.
Starajme sa o tie.
Rozdeľme sa a…
Kryte sa!
- Sam! - Dvaja strelci na jedenástej hodine.
- Skrčte sa! - Ďalší dvaja idú na druhú.
Je tam?
Vidíš ju? Vernu?
Sú to obrysy. Neviem.
Samsonová!
Neviem.
Hej, hej! Vráť sa!
To nepotrebuješ.
Nie som ozbrojená.
Tvoji priatelia
mi urobili toto.
Práve tam zabíjajú zvyšok mojich mužov.
Som úplne sama.
A nemáme spoločné len to.
Všakže?
Viem, kto si.
Dobre.
Aj ja viem, kto si ty.
Viem o tebe všetko, Mitsuki.
Už dlho o tebe viem.
Musím povedať,
že tvoje schopnosti ma fascinujú.
Tvoj dar.
Komunikuješ s nimi.
Si ako oni.
Musí byť ťažké žiť vo svete plnom ľudí, ktorí netušia,
že si súčasťou niečoho, čo je oveľa väčšie než oni.
Viem, čo ti urobili.
Tá jazva na krku.
Viem, odkiaľ pochádza.
Tvrdia, že mimozemšťania zabíjajú, ale my poznáme pravdu, však?
Poznáme krutosť ľudstva.
Videla som, ako zabíjajú aj mimozemšťania. Prišla som o ľudí.
Ľudí, ktorých si ani nepamätám, lebo…
Čo keby som ti povedala…
že nech si prišla o kohokoľvek,
mohli by ste sa stretnúť?
Že tvoji blízki sú v tej lodi?
Ich duch, duše sú stále veľmi živé.
Klameš.
Sú to len spomienky.
Tomu neverím.
Ale aj keby áno,
aspoň by si si ich stále pamätala.
A to je viac, než máš teraz.
Však, Mitsuki?
Trafili ma.
Dobre.
- Je to zlé? - Priestrel.
Čistý, ale musíme zastaviť krvný obeh.
Dobre.
- Pripravený? - Áno.
Neodchádzaj!
Hej.
Ďakujem, doktorka.
Tak.
Nič to nie je.
Budeš v poriadku.
Nič mi nie je! Choď, choď!
Kryte ma!
Kde je?
Kde je Verna?
Všade.
Povedz mi, kde je.
Prichádza spása.
A to má čo znamenať?
Ide k lodi a všetkých vás zastaví.
Boli ste len súčasťou skúšky.
Odkiaľ pozná cestu dnu?
Matka sa postará.
Dala nám jednu z vás.
Bež, Jason!
Verna ide k lodi.
A asi má Mitsuki.
Odkiaľ to vieš?
Práve mi to povedal.
Mitsuki ju tam vpustí.
Bude cez ňu komunikovať s mimozemšťanmi.
Vďaka nej vyhrá.
Musíme ju zastaviť.
Ukončiť to.
My dve máme rovnakú misiu.
Choď.
Budem ťa kryť. Zdržím ich.
Za mnou!
Kozmický oceán.
Už si to raz spravil. Prežil si tu úplne sám.
Teraz nie si sám.
- Trev? - Hej.
Nie si sám.
Nájdime ten tmavý priechod, dobre?
Posledné, čo Caspar urobil.
S úlomkom.
Caspar!
Mal ho v ruke, keď ho odhodilo. A…
Prerušil komunikáciu.
Nie je tu žiadny prúd, žiadny prenos.
Prerušil všetky neurálne signály. Je to ako mŕtvy nerv.
Preto je tu tma.
Bude fungovať.
Bomba.
Bude fungovať.
Ak ten malý posratý kúsok úlomku dokázal toto, tak potom…
Som poondiaty génius.
Akože vieme, ale už to bolo dávno.
Musíme len bombu dostať k cieľu.
Ako mu je?
Trevante?
Ako ti je?
Pripravený na poslednú akciu?
Dva roky.
Bol som tu dva roky.
Nemohol som spať.
Ani oka som nezažmúril.
Pretože som ich neustále počul, cítil.
Už si na všetko spomínam.
Stále ich cítim.
Stále ich počujem.
Ja nič nepočujem, Trev.
Hej, ale stále sú tu.
Hej, to teda sú.
Tak čo keby sme to vybavili skôr, než nás nájdu, čo?
Dva roky.
Trev…
sám si to povedal.
Dva roky ťa nedokázali zabiť.
Nuž, mali, pretože si zaslúžim zomrieť.
Hej, no, neumrel si.
A teraz si tu.
Takže možno z nejakého dôvodu.
Možno z nejakého dôvodu stále prežiješ.
Prežil si, Trev.
Tak ako ja.
Možno sme sa z nejakého dôvodu po všetkom znova našli.
Všetok ten čas.
Možno nám bolo súdené to ukončiť, všetko, spoločne.
Dobre.
Dobre, mladá.
Nie som mladá. Ale hej.
Áno. Vieš, ako to myslím.
Dobre.
Sme pripravení, Nikhil.
Nikhil, a ty?
Nikhil?
Čo… Čo sa deje?
Počúvaj môj hlas.
Presne to isté zažili vojaci na základni.
Si tu so mnou.
S nami.
Je uväznený.
Uväznili ho do spomienky.
Hej.
Nikhil.
Nikhil, zobuď sa.
Nikhil!
Počuješ to?
Áno.
Počujem.
Mení sa.
Nový signál.
Nová správa.
Čo je v nej?
Nedotýkaš sa toho?
Ak sa ho dotknem, moja myseľ…
uvi… uvidím priveľa.
Dokážeš nazrieť do kolektívnej mysle?
Dotknúť sa božej moci.
Prečo by si prestala?
Moja myseľ to nezvláda.
Nie je dosť silná.
To ti dali oni?
Poznám ten štýl. Dharmax.
Tak skrotili smrteľných lovcov.
Stlmili ich schopnosti.
Ibaže teraz to robia tebe.
Ešte horšie. Robíš si to sama.
Držíš sa na uzde, keď by si ju mala popustiť.
Útok.
To je ten signál.
Správa znie: „Útok.“
Kolektívna myseľ to dookola opakuje.
Nikhil, počúvaj môj hlas.
Si tu so mnou. S nami.
Trev, povedz niečo.
Trev, prosím. No tak. Musíš…
Nie. Nie, nie, nie.
Trevante. Trevante, nie.
Neopúšťaj ma, Trevante.
Trevante!
Hej, kamoš, si v pohode? Chavez?
Kurva!
Trevante? Vráť sa.
- Počúvaj hlas. - Ktokoľvek sa priblíži, umrie.
Počúvaj môj hlas.
Nerob to. Vráť sa ku mne!
Neotváraj.
Niečo tam je.
Ostaň tam.
Vravím, stoj, inak ju zabijem.
Zabila si mi manžela.
Vzala si mi ho.
Ľudský život je konečný.
Všetci bojujeme za večnosť.
Tak si vezmi život.
Obetuj svoj život, tak ako si obetovala synovca.
Ľúbil ťa ako matku a ty si ho zbytočne zabila.
Nevidí, čo prichádza.
Ach, vidím všetko.
Prekukla som všetky tvoje klamstvá.
Už od začiatku.
Ešte krok a zabijem ju.
A potom zabijem ja teba.
Ak chceš zachrániť svoju rodinu, Aneesha, tak toto je spôsob ako.
Všetci môžete byť spolu v novom svete.
Rozhliadni sa!
Náš svet zabíjajú.
Musíme im len dokázať, že sme hodné.
Hodné čoho?
Stretnutia so všetkými, o ktorých sme prišli.
Musíme sa len… musíme sa len osvedčiť.
A potom… ich znova získame.
A môžu byť navždy s nami.
O tom to celé je, však?
O niekoho si prišla.
A celé si si to vymyslela, aby si…
Nič som si nevymyslela.
Videla som to…
Videla si, čo si chcela vidieť.
Vymyslela si si lži, lebo si sa nedokázala vyrovnať s pravdou.
Nepoznáš ma.
Poznám ten pohľad.
Poznám tú bolesť.
Takmer som na ňu zabudla…
kým si mi ju celú znova neoživila.
A viem, že nestlačíš spúšť.
Pretože len s ňou sa dostaneš do lode.
Si taká zaslepená, že nevidíš, čo máš pod nosom.
Mitsuki, povedala si jej, kam má ísť?
Ako vojsť?
Poďme.
Mitsuki, poďme.
Musíme ich zastaviť.
Neublížila by som ti.
Počúvaj môj hlas. Prosím.
Len počúvaj môj hlas.
Nerob to. Vráť sa ku mne.
Poznám tie slová.
To nie je skutočné.
Toto nie je skutočné.
Vždy sa mi podarilo nájsť si k tebe cestu.
A teraz si si našla cestu ty ku mne.
Presne, ako si mi sľúbila v Lamanšskom tuneli, pamätáš?
Videla som ťa zomrieť.
Áno, istá časť zo mňa umrela.
Nie, to sú oni. Toto nie je…
Nemôže to byť naozaj.
Prečo nie?
Hovorila si so mnou v kóme.
Čo mu je?
Cítila si, že stále žijem, keď si mi držala ruku.
Tá chvíľa…
Posielal som ti správu.
Zo všetkých síl som sa ti snažil povedať, aby si sa nevzdala.
Nepustila ma.
A držala si mi ruku.
Držala si ju.
Celé hodiny.
Stále som ťa cítil.
Nikdy si ju nepustila, Jam.
A teraz si tu.
Je preč?
Nechala ťa tu?
Prečo si ju nezastrelila?
Nemala som ju na muške.
Prečo si ju nezastrelila cezo mňa?
Mitsuki, ty nie si nepriateľ.
Neotváraj.
Prosím, neotváraj.
Hej.
Caspar, dokážeš im pomôcť?
Je príliš silná.
Nedokážem ju zastaviť.
Ako teda pomáhaš mne?
Pretože sme prepojení, Jam.
Vždy sme boli, ty a ja.
To nič nezastaví.
Caspar, prosím.
Musí sa to dať nejako zastaviť.
Sú príliš silní.
Mimozemšťania,
poznajú naše slabiny.
Vedia, kam zaútočiť, ako nám ublížiť.
Musí sa dať niečo urobiť.
Mrzí ma to.
- Skúsili sme všet… - Nie, nehovorte to o mojom synovi.
Je na tomto svete len dva roky.
- Musíte niečo urobiť. - Urobili…
Urobili sme, čo sme mohli.
Spomienky, ktorých… sa najviac bojíme.
Všetko, čo sme sa pokúsili ukryť.
Hej.
V týchto bytoch rozhodujem ja.
A viem, že v tomto niekto prevádzkoval hazard.
Žiadny hazard tu nie je, pane.
- Viem to. - Nie.
Takže chcem vedieť, kto tu vyberá stávky?
A chcem svoje skurvené prachy.
Ako som povedal, neviem, o čom hovoríte.
Tak kto? Ty?
- Oci… - Desíte deti.
- Odíďte z domu. - Oci?
- Odíďte z domu. Von! - Hej!
Pia!
- Pia! - Mami…
Mami.
Musíme ju zastaviť skôr, ako k nim príde.
Pomôžeš mi?
Ty nie si nepriateľ, Mitsuki.
Neviem, čo som.
Pozri sa na mňa.
Mala si pravdu.
Nie sme ako mimozemšťania.
Nemyslíme ako jeden.
Nebojujeme ako jeden.
A neuzdravujeme sa ako jeden.
A máme slabiny.
Mama.
Čo si to urobil?
Pre peniaze…
Čo si to urobil?
Pia?
No stále sa jeden pre druhého snažíme.
Bojuj so mnou.
Môžeme bojovať spolu.
Dobre?
To je to posledné, čo mi povedal.
Clark.
„Stále sa snaž.“
Sľúbili sme si, že sa stále budeme snažiť.
Poďme.
Ideš?
Mitsuki?
Prepáč.
Približujú sa.
Ako si tu prežil?
Čo teraz hovoríte?
Útok…
Nikhil.
Mitsuki.
Nie, nie, nie.
Mitsuki.
Nie, nie. Prepáčte, nie.
Nemôžeme. Nemôžem to urobiť.
Nemôžem vám to dovoliť!
Choďte doriti!
Vypadnite!
Mitsuki!
Mitsuki, vstávaj! Mitsuki!
Vstávaj!
Prepáč, prepáč.
Mitsuki!
Je to skutočné?
Pokúsil si sa ma zachrániť?
Mitsuki.
Prečo si mi to nepovedal?
Záležalo…
by na tom?
Áno, záležalo.
Je príliš neskoro.
Všetkých vždy sklamem.
Všetko len ničím.
Sakra.
Caspar, nie.
Rozpamätáva sa…
na chvíľu, keď si tu zomrel.
Ako som povedal,
poznajú naše slabiny.
Veci, čo sme nikdy neukryli.
Myslela som, že som sa posunula.
Naozaj.
A potom som videla Trevanteho a všetko sa mi vrátilo.
A prišla som to sem zničiť za to, čo ti to urobilo.
Vedel som, že prídeš.
Nikdy som neprestal veriť.
Tak ako si ty nikdy neprestala veriť vo mňa.
Už tomu rozumiem.
Už… tomu všetkému rozumiem.
To teba nedokážem ukryť.
Si moja najboľavejšia spomienka, Casp.
Ty si moja slabina.
Jam?
Nikdy som ťa nepustila.
Jam?
Jam,
čo to robíš?
Čo to robíš?
Jam.
Nechávam ťa ísť.
Zbohom, Caspar.
Sakra.
Mitsuki!
Musím im pomôcť!
Bež, Mitsuki!
Nestihnem to včas.
To je…
Mitsuki.
Láka ich preč.
K nej.
Dáva nám šancu.
Tak ich poďme, doriti, zničiť.
Poďte si po mňa.
Poďme.
Umrel zbytočne.
Môj manžel.
Zabila si ho, ich všetkých, a zbytočne!
Zomreli za lepší svet.
Všetci zaň umriete.
Caspar.
Tu som oňho prišiel.
A tu ho aj necháme.
Minulosť je minulosťou, Trev.
Áno, aj toto čo najrýchlejšie nechajme v minulosti.
Tak poďme preč.
Musíme ísť po Mitsuki.
Vďaka nej po nás nejdú.
- Ak sa priblížime, tak… - Bez nej neodídem.
Už ju znova neopustím.
Dobre.
Dobre. V poriadku.
Poďme.
Mitsuki!
Mitsuki! Kde si?
Mitsuki!
Som tu!
Mitsuki!
Umiera.
Dokázali sme to.
Mitsuki.
Mitsuki!
Otvor myseľ.
Spomenula si si niekedy, čo to je?
Všetko vpusti.
Bude mi chýbať východ slnka.
Mohla by si byť voľná.
Viem, že to nerada robíš.
Takže, milujem ťa.
Mitsuki.
Musíme hneď vypadnúť.
Musíme odtiaľto vypadnúť. Poďme. Poďme. Poďme!
Je koniec, Verna.
Všetko ste zničili.
Chcela som len vidieť sestru.
Aká je situácia?
Podľa správ zo severnej Afriky
naše jednotky opäť odrážajú útoky smrteľných lovcov.
Sily SOK na východnom pobreží potvrdzujú to isté.
Materská loď už nevysiela.
Celá ich neurálna sieť sa vypla.
Smrteľní lovci fungujú samostatne.
- Žiadny signál. - Ani myseľ.
Žiadne ústredné velenie.
Teraz je to spravodlivý boj.
Pane.
Zachytili sme nejaký pohyb v mŕtvej zóne.
Tepelné stopy. Ľudské.
Naši?
Nie sme si istí.
Máme nové správy z frontových línií.
Zdá sa, že karta sa obrátila. A ľudské sily teraz…
Prvé víťazstvo v provincii Tchien-ťin.
Naše jednotky začali potláčať votrelcov.
Úrovne toxicity vzduchu pri portáloch
sa, zdá sa, znižujú po prvý raz za roky, a preto má ľudstvo…
K portálovým zónam dva a päť prišli posily.
Vojaci dokázali vytlačiť jednu skupinu
až úplne späť k portálu.
Predstavitelia SOK potvrdili,
že mimozemšťania teraz bojujú osamote.
Najnovšie správy naznačujú,
že stratégia proti smrteľným lovcom bez prepojenia s mysľou
je zatiaľ úspešná…
Veliteľ Cole sa hlási do služby.
Chcete povedať nadporučík Cole.
Nič v šiestom kvadrante.
Hľadajte ďalej.
Musí tam niekde byť.
Pane, možno by ste si mali pospať.
Až keď ju nájdeme.
YAMATOVÁ, MITSUKI
Mami!
Tak veľmi ma to mrzí.
Tvoj otec chcel, aby som ti to dala.
Napísal ho pre vás všetkých.
Už je po tom, mami?
Neviem.
Nech sa však stane čokoľvek…
spolu to zvládneme.
Poďme.
ZEM – 1. DEŇ, PO INVÁZII
Preklad titulkov: Jozef Ferencz