Moji so!
Kovanec! Daj mi kovanec!
To pogosto prepreči vstajenje telesa.
30 KOVANCEV
LETO DNI POZNEJE
Algoritem je matematičen izračun, ki meri človeške interakcije,
predvsem po tem, kar kupujejo.
Pravim le, da se moraš malo regenerirati,
Zdaj mladina gleda le TikTok. Smo malo boomerji.
Kakšen bedak si. -Pravim le... - Rekel si, da sem boomer.
Novo občinstvo potrebuješ. Več prostora za delo bo.
Če boš imela takšen ton... -Pomeni nevtralen ton vedno isti ton?
Seveda, ker skrivnostni ton privlači.
Prav, torej... - To ni navadna reportaža.
Kako čudna je ta vas. - To je gorska vas, normalno je.
Ne, tukaj se dogajajo čudne stvari. Nikoli ne verjameš v nič.
O, fant, to je noro.
Takoj začutiš vibracije.
Ko smo prišli sem s starši, smo tukaj jedli jagnjetino.
Ali ni bilo tukaj?
Joj, neverjetno! -Hudiča.
Tam se ustavi. Začni.
Štejem do pet in akcija.
Nevtralno. -Kako ste, Nočne podgane? Kakšen kraj, kajne?
Smo v Pedrazi, da bi ugotovili, kaj se je zgodilo
tistega usodnega dne oktobra 2019.
Kje so ljudje? Jih je zemlja pogoltnila? -Bolj gor.
Vemo, da ni bila epidemija in prisilna izselitev.
Nekateri so pobegnili.
Ne snemaj od blizu, slabo sem videti. - Ne, super si. -Obupno sem videti.
Nazaj, bedak. -Svetloba te naredi lepšo. -Ne od blizu, ti pravim.
Oprosti. -Ne počni tega.
Drugi so pristali v norišnici.
Kričali so, jokali, niso mogli pojasniti, kaj se je zgodilo.
Je to res? -Kaj? -To o norišnici? - Seveda! -Imaš slike?
Kako? -Tega ne moreš kar tako povedati. Imaš posnetek?
Kakšen posnetek? -Da bi ga dodal. - Če bi ga imela, ne bi bila tu.
Posnela ga bova, ko bova šla v norišnico.
MADRID ŠPANIJA
María Salcedo, 50 let, stanujete v Madridu. -Tako je.
Oprostite, ampak kdaj ste zapustili bolnišnico?
Mislim, da pred enim tednom. - Mislite ali veste?
Pred enim tednom in dvema dnevoma.
Kako se zdaj počutite? -Zmedeno. - Tukaj imam vašo izjavo.
Ste v stanju odgovoriti na nekaj vprašanj? -Seveda, zato sem tukaj.
Kaj ste raziskovali v Pedrazi?
Niz smrti, ki so se zgodile v kratkem času.
Sami ste rekli, da bi morali raziskati delovanje lokalne policije.
Nadzirati delo izginulega narednika Lagune?
Točno tako. - In kakšni so zaključki?
Do nobenega nismo prišli.
Pravzaprav smo prišli do točke, na kateri sem spoznala,
da sploh ne razumem, kaj se je zgodilo. -Kako to mislite?
Počela sem stvari, ki jih nisem mogla nadzirati.
Stvari? Kot kaj? - Nisem se obvladala.
So vas prisilili delati stvari, ki jih niste hoteli? -Ja!
Mene in mojo kolegico. Vse vaščane.
Nekdo je nadzoroval naše misli.
Ja. Razumem.
Ne, ne razumete. Ne morete razumeti.
Nihče od vas ne more razumeti.
Razumemo pa, da je vaša kolegica agentka Miralles mrtva.
Se zavedate tega, kajne? - Popolnoma.
Če se niste obvladovali, o čem govorimo?
Ste bili drogirani ali morda hipnotizirani?
Vse se je začelo, ko...
Ko je prišla megla.
Pridi. -Jebenti.
Kaj prekleto počneš? - Malo življenja bom vnesel.
Ne, umakni to sranje. -Zakaj? - Ker je to porcelanska lutka.
In? -To je kliše. Žalostno je, ne strašno.
Prav. -Umakni jo. -Prav.
Pet... -Vse je nedotaknjeno.
Kot da bi jim kdo v trenutku vzel življenje.
Obleke so v omarah.
Hrana na mizi.
Drek!
Napačnega imate!
Pojdiva!
Pohiti, jebenti!
Si jih posnel? -Nisem utegnil.
Res? -Kaj? -Se šališ? - Ne, nisem posnel, ne teži mi.
Jebenti.
Pozdravljen.
Živijo.
Kapitan! -Kako si, Paco? - Dobro, zelo dobro.
Poglej, kaj imam. -Zame? - Si mislila, da bom pozabil?
Krofi! Zakaj si se trudil?
Da te podkupim. Kako je Trnuljčica?
Odlično. Lepa kot vedno, saj veš.
Najlepša hvala. -Srečno.
Smem?
Dobro jutro. Kako si?
Zate.
Zamenjal ti bom to, ki je ovenela.
Plačali so mi, končno. Imela si prav.
Ti ljudje čakajo do zadnjega trenutka, a se ne pritožujem.
Dovolj je, da sva dobila delo.
Morda bi poklicala policijo. - Pusti to.
Škoda. Zamudila sva veliko priložnost, a nič ne de.
Veliko bodeče žice za hotel. - Zagotovo so notri.
Kako veš? - Ker nimaš iti kam drugam.
VIDEONADZOROVANO OBMOČJE
VSTOP PREPOVEDAN
Zdaj boš videla, koliko sem vreden.
Poglej to. -Joj. Dron.
Ja. -Kakšen domet ima? - Pet kilometrov.
No? Kaj praviš? -Kul. - Je, kajne? -Je.
Zdaj pa ponovi, da sama bolje snemaš. -Sama bolje snemam.
Prav, pospravil ga bom. -Ne.
Prav.
Poglejva, kaj se dogaja. Kako dela?
Hudiča.
Oni so. -Veliko jih je, ne?
Kaj naj naredim?
Videli so naju.
Kaj naj naredim?
Sranje. Uničili so ga, pojdiva.
Ne, počakaj. Popravil ga bom. - Pojdiva, model!
Imam ga!
Prihaja!
Ne upravljam ga jaz.
Pojdiva, Jonás! Pohiti!
Jebenti!
SEPÚLVEDA ŠPANIJA
Poslušal sem te in jim rekel, da mi ne morejo odšteti pol ure vsak dan.
Ne pridem do štirih, ker me avtobus odloži daleč stran.
Mislim, da je dobro sprejel.
Zelo temno je. Počakaj.
Poglejva.
Vidiš, kako lep dan je? Greva na sprehod?
Šala. Hecam te, da vidim, ali se boš odzvala.
Paco, oprosti. -Ja? -Ti ali jaz?
Jaz. -Si prepričan? -Vadil sem. Skoraj tako dober sem kot ti.
Naj te ne vidijo, sicer bom v škripcih.
Če potrebuješ pomoč, mi sporoči. - Prav, bom.
Poglejva.
To gre sem.
Ena, dve...
Tri. Tako.
Če te zaboli, mi povej.
Ne sanja se ti, kako si želim, da bi prišla domov.
Ni ravno hiša, je bolj soba, velika 8 kvadratov.
A sem ji poskušal vnesti stil tvoje hiše.
S pohištvom. Kupil sem ga v Ikei. Posteljo, vse.
Nisem ga personaliziral. Ga boš ti.
Poskušal sem, a je bilo obupno.
Vzel sem stol in ga začel barvati.
Videti je kot delo vrtčevskih otrok.
Po kavo si grem, prav?
Zagotovo si utrujena od mojega govorjenja.
Spil bom kavo, se vrnil in bova nadaljevala.
Ne glej me tako. Masirati te moram eno uro. Tako pravijo.
Trump, črne luknje, Barbrow, temna materija.
Vzel bom "El País". Tega tudi. In "Las Provincias".
V vseh piše enako. -Motite se.
Same žaljivke. Eden pravi to, drugi drugo, kot v šoli.
Ja, obupno je. Imate kakšno knjigo o Trumpu? -Ne vem, tam poglej.
Tukaj? -Ja.
Kdo? Kant?
Ne, to ni isto.
Kvantni svet, nacisti in Vatikan, temna materija... Črne luknje, dobro.
Kaj iščeš? -Nekaj, da bom zabijem čas. -Previden bodi. -Zakaj?
Časa nihče ne zabija. Čas zabija tebe.
Beloruska vojska je bombardirala Varšavo,
ZN menijo, da ne morejo več posredovati.
Stopnjevanje nasilja se zdi neizbežno.
Poljski predsednik Andrzej Duda in varšavski nadškof
sta pozvala k splošni mobilizaciji. Medtem pa je v Mozambiku
novi predsednik Ljudske republike Joaquím Machel
začel obračunavati z opozicijo.
V prvem tednu nove vlade so aretirali že 500 ljudi.
Afriška unija se je hitro odzvala.
Predsednik, general Abelfatah Al-Sisi, je sklical izredni sestanek...
Si se spomnil na sir? -Ne!
To je kruh z bencinske črpalke! - Je to problem?
Iz pekarne je veliko boljši. - Nisem mogel iti v pekarno.
Si videl svojo ženo? -Ja.
Ne sledi ji, ujeli te bodo. -Sem v civilni straži, vem, kaj je potrebno.
Veš, komu se smehljaj? -Komu? - Peku. To smehljanje me jezi.
Noter.
Ej! -Oprostite.
Halo? -Paco, govoriti moram s tabo, nujno je.
Kdo je? -Salcedo. -Kdo?
Ustrelil si me v Pedrazi, ko si bežal z Eleno.
Kaj bi radi od mene? -Da me podpreš. Najti morava duhovnika in veterinarko.
Potrebujeva ljudi, ki lahko pojasnijo, kaj se je tam zgodilo. -No...
Ti in tvoji prijatelji ste nas zaprli in mučili.
Bi radi, da to povem? -Ne, Paco. Ne mislim te kriviti za nič.
Niti za smrt svoje partnerke. - Kako si, Paco?
Moram iti. -Ne prekini. Paco?
Dobro. Danes je bolje. Videti je bolje.
Ti pa ne. Koliko ur si spal? - Kasneje bom šel počivat.
Zdaj ne smeš zboleti. -Ne. Zdaj je pomembna ona. Jaz sem v redu.
Koliko časa že ne spiš osem ur?
Že mesece. -Prekleto... - Vseeno je, ko bo to mimo... -Poslušaj.
Elena si ne bo nikoli opomogla. - Tega ne veste. -Oprosti.
Ja, prav. Hvala za vse. - Pazi nase.
Paco, kaj počneš? Previdno.
Paco, kaj je?
Paco, kaj je? Paco!
Bombardirali so Varšavo. - Ja, slišal sem po radiu.
Je povezano z nami? - Varšavski nadškof je bil v Pedrazi.
Sranje. Kako veš? - Spomnim se.
Ko so se odpeljali, je bil med zadnjimi.
Prišli so do križišča za Velillo in se morali ustaviti.
Hudiča, Antonio, kako se spomniš vsega tega? -Ne vem, spomnim se.
Si prepričan, da te niso videli? - Ne, težak, nihče me ni videl.
Obupno se počutim, ko jo vidim tako, od daleč.
Da se ji ne morem približati, je objeti in ji reči:
"Rosa, živ sem, ljubim te."
Reci to in čez dva dneva bodo tukaj.
Na preži so, želijo ubiti vse, ki so bili takrat tam.
Tukaj naju ne morejo slišati, zunaj pa.
V kiosku ni bilo nič o tistem Barflyju. -Barbrow. -Ja, o njem.
Imeli pa so to o črnih luknjah, kar je bilo na seznamu.
Zadnje čase veliko govorijo o tem tipu. -Kaj pravijo?
Nimam pojma. Veliko starih slik je,
tam je in opazujejo ga. Bojijo se ga.
Kaj pravi on? - Portal se mora odpreti s kamnom.
Odpreti portal s kamnom?
Kaj hudiča to pomeni, Antonio?
NEW YORK ZDA
Predmet št. 25. Olje na lesu. Mučeništvo sv. Bartolomeja.
Anonimni aragonski umetnik, 15. st.
Izklicna cena je 100.000 dolarjev.
Sto dvajset? Kdorkoli?
Sto dvajset. Ponuja kdo 140? 140 tam.
Sto šestdeset?
Bi kdo dal 180? Sto osemdeset? Ne?
Sto šestdeset tisoč prvič, drugič...
Prodano gospodu v četrti vrsti za 160.000 dolarjev.
Predmet št. 26.
Petroglif z arheološkega najdišča v Cahuachiju v Peruju.
Izklicna cena tega unikatnega primerka je 20.000 dolarjev.
Bi kdo dal 22?
Sto tisoč! -No...
Očitno se lahko spet veselimo muhavosti našega g. Barbrowa.
Sto tisoč dolarjev.
Bi ponudil kdo 110? Ne? Ne bo nihče sprejel izziva?
V redu. V tem primeru pa 100.000 prvič,
sto tisoč drugič. -Dvesto!
Oprostite? -Dvesto tisoč.
Dobili smo ponudbo za 200.000.
Bi kdo ponudil... - Dvesto petdeset.
Ojej, nekdo bi se rad dokopal
do tega čudovitega primerka, unikata. 260? -Tristo!
Milijon dolarjev.
Dva milijona.
Pet milijonov.
Deset milijonov.
Dvajset milijonov dolarjev.
Zelo dobro. Ja?
Dvajset milijonov prvič...
Prav, dvajset milijonov drugič...
Prodano našemu prijatelju in dobrotniku g. Christianu Barbrowu.
Kako je šlo? - Slabo, kako pa. Slabo.
Zakaj? -Vse, kar rečeš, je obupno. Kot da si nora ali pijana.
Ne pomagaš mi. Ni te bilo tam.
Ne smejo me povezati s tabo. - Ja. Do kakšnega sklepa si prišel?
Do kakšnega, bi rada, da pridemo? Kar govoriš, je norost!
Sto duhovnikov pri črni maši v Pedrazi? Ne zajebavaj me!
Si preveril lete en dan prej? - Ja. -In?
Ja, kleriki iz vsega sveta so prileteli na Barajas,
a to počnejo vsako leto od l. 2003.
Pridejo na škofovsko srečanje komisije za medverske odnose.
Ne pa k črni maši! - Torej se ne bo preiskovalo? -Ne.
Odlično, hvala, grem. - Počakaj, še nekaj je. -Kaj?
Ne bi ti smel povedati, vendar se te hočejo znebiti.
Kaj to pomeni? -Radi bi te obtožili za smrt partnerke.
Kaj? -Nočejo, da se o tem govori, radi bi razveljavili tvojo izjavo.
Nihče ne bo poslušal morilke. - Me boš aretiral?
Ne, prepričal sem jih, da bo to samo privabilo pozornost.
Najbolje bo, da molčiš in da pozabijo nate.
Da pozabijo name? -Pojdi domov in se pokrij čez glavo, dokler ti ne rečem!
Daj mi čas, da te rešim iz tega. - Razumem. Hvala.
Kaj je?
V Pedrazi? Resno? Ne, naj to rešijo tam.
Naj pošljejo patruljo. Mi ne bomo ničesar naredili.
Kaj se dogaja? Pereira?
Dekle pravi, da so ji ubili fanta pred gradom.
Kje je? V Segovii? - Ja, ampak da ne bi šla tja.
Suspendirana si brez plače! - Moram iti. -Salcedo! Salcedo!
Ni krvi, ničesar ni.
Drek, prepričana sem, da je bilo tukaj.
Tukaj ni ničesar, gospodična.
Če je bilo truplo, bi morala biti kri. -Snemajo nas.
Pravite, da ko ste odšli, je bil tukaj? -Ja.
Mrtev. -Morda si je opomogel in odšel domov.
Kako si opomoreš, ko ti prebodejo prsi? -Kdo?
Tisti iz kombija. Na trgu so pograbili človeka.
To je novo. -Ni, samo povedala še nisem.
Ko so ga napadli, je bil še kdo tu? - Ko so ga napadli, ne. Prej, na trgu.
Gospodična, vi snemate videe, kajne?
Ja. -Da ni vse to le šala?
Morda nas snema od daleč. - To bi bil zločin.
Mislite, da bi si izmislila kaj takega? Moj sodelavec je bil ubit in trupla ni.
Kako naj si izmislim kaj takega? Kako naj si izmislim kaj takega?
Najbolje, da gremo na postajo, da daste novo izjavo
o kombiju, človeku in vsem tem. -Tukaj bom ostala.
Potem vam ni treba iti. Počnite, kar želite, ne morem vas prisiliti.
Pravim vam, da je Jonás tam notri. - Govorili smo s podjetjem, delajo.
Notri ni nikogar. -Kako veste? - Pokazali so nam posnetke, prazen je.
To ni res.
Zakaj snemaš? -Da dokažem, da ste prostovoljno ostali tukaj.
Protokolu slediva, gospodična.
Ja, veva, kako to gre.
Tudi jaz lahko posnamem tebe. Normalno, lahko te posnamem.
100.000 sledilcev imam. Veš, kaj to pomeni?
Pljuvala bom po tebi in po policiji. Znoreli boste.
Uničila vas bom.
Tukaj smo, podgane.
Tukaj smo z organom pregona, ki spet beži.
Le bežita! Strahopetca!
Sranje!
Jebenti!
Gospa?
Ne!
Prekleta starka!
NAPADAJO ME. HOČEJO ME UBITI.
SEM V PEDRAZI. POIŠČITE ME...
Kaj hudiča...
Kaj? Kaj...
Kaj se dogaja?
Haruka?
Starka je bila tam, za mano.
Previdno, demoni... - Kakšni demoni?
Slepi demoni. -Slepi demoni.
Ne! Ne bo se dobro končalo. -Kaj?
To ni dober načrt. Ne moreš ji tega narediti.
Kaj bodo naredili? Komu, Antonio? -Eleni.
Elena, katera Elena? Veterinarka?
Kje je? Kje je? - Kruh z bencinske ne zdrži dolgo.
V enem dnevu splesni. Iz pekarne je veliko boljši.
Kaj ji bodo naredili? Kdo ima načrt? - Ne morem povedati. -Zakaj ne?
Ker so vsi v peklu.
Dobro jutro. Živijo.
Paqui!
Ni bilo krofov, ima pa rogljičke s čokolado.
Vedno tako pozoren. - Oprosti za tisto zadnjič.
V redu je, ne skrbi.
Lahko bi se še poročila s tabo. - Ne bo šlo. Zmenek imam.
Vem, čaka te.
Smem?
Dobro jutro. Kako si?
Poglej, zate.
Ne veš, kaj se mi je danes zgodilo v službi.
Poslovodja je postal zbadljiv, pa sem mu lepo odgovoril.
Nenadoma me je hotel udariti. Mene je pa popadel smeh.
Vse je bilo tako nadrealistično.
Neki tip se mu je pridružil, ki je neumen kot noč,
eden tistih obsedenih s fitnesom. Približa se in rečem, da ga bom udaril.
Naravnost v obraz, kot je treba.
Elena? Elena!
Elena!
Paqui! Juan Carlos!
Povsod se občuti neka čudna energija, hudičeve vibracije. -Ja.
Tukaj je bilo.
Obstajati mora nekakšen mehanizem,
ker sem dala roko na kamen in zid se je premaknil.
Zid bi morali preskočiti, a brez pomoči to ni pametno. -Kaj?
Zaprosi zanjo, policistka si. -Ne bodo prišli, nihče nama ne bo verjel.
Kaj pa bova potem? -Ne vem. Spremenili smer raziskave.
Prav, kaj pa Jonás? - Čim prej morava oditi.
Kam greva? -Ti voziš.
V norišnico.
Kaj je bilo? -Premikala se je, kot da ne bi mogla dihati.
Si prepričan? -Ja, ravno zdaj.
To ni nemogoče.
Včasih se namršči, vendar je še vedno v komi.
Krči ne pomenijo nič. -Tega ne veš. - Kako, da ne vem? -Ne veš.
Poveste nam teorije, v katere moramo verjeti,
v resnici pa nimate pojma. -Si bral o komi na spletu? -Ja, kot ti!
Ne potrebujem spleta, vem, kaj ji je.
Veš, kaj pomeni "vegetirati?" - Dovolj s tem vegetiranjem!
Imel sem pacientko, ki je v komi jokala.
Videl sem njene solze.
Ampak 10 let kasneje je bila še vedno v komi. Razumeš, kaj govorim?
Juan Carlos. -Pusti me!
Dovolj imam, da vsi mislijo, da lahko stresajo svoje traparije,
medtem ko mi poskušamo opraviti svoje delo! Slišiš? -Pomirimo se.
Ne bodimo takšni pred njo. Pridi.
Oprosti, Paco.
SEGOVIA, ŠPANIJA
Zlomka.
KLINIKA HYGIEIA
Dober dan. -Sestanek imava z dr. Giraudom.
Pridite z mano, prosim.
Usedite se, g. Giraud vas bo sprejel. -Hvala.
Policistka Salcedo.
Angleško ali francosko? -Angleško, prosim. -Prav, usedite se.
Poseben primer, slišim.
Gre za... Kako jim pravijo na spletu?
Norci iz Pedraze? -Niso nori.
Tukaj te besede ne uporabljamo. Preveč reduktivna je.
Zmedeni iz Pedraze.
Seveda, to ni moderna tema.
Jaz sem zmedena, ko dobim račun za elektriko.
Ne dvomim. Ampak je več kot to.
Nisva se seznanila. -Haruka se ukvarja z raziskovanjem na spletu.
Količina absurdnih teorij o teh ljudeh je zaskrbljujoča.
Zato sva tukaj. Zanima naju, kakšno je vaše stališče.
Kako se izogniti prevaram.
Radi bi govorili z njimi. - Samo, če se vam zdi primerno.
Nimamo kaj skrivati.
Seveda ne.
Nekateri pravijo, da je to kot Območje 51.
Oprostite.
Da delate s temi ljudmi kot s poskusnimi zajčki.
Delate poskuse in nenavadne reči.
Bi, če bi imeli čas,
toda izboljšanje kakovosti življenja teh ljudi nam vzame ves čas.
Oprostita mi.
Čas je za popoldansko malico.
Elena, poslušaj me.
Vem, da ne moreš govoriti. V komi si,
jaz pa mrtev. Prišel sem te prosit odpuščanja kot vedno.
Ne za to, kar se je zgodilo. Za to, kar se bo.
Ta.
Dober dan. Enrique, me prepoznaš?
Seveda, ti si Salcedo iz ministrstva.
Misliš, da sem nor in se ne spomnim? - Oprosti. To je Haruka.
Prvo so ubili, pa si našla drugo.
Ni treba biti nesramen. - Tako je bilo.
Ti je povedala? Prejšnjo so ustrelili. -Molči, jebenti.
Hvala, da sta prišli. - Misliš, da sta nas prišli pozdravit?
Prišli sta delat težave kot ostali. -Ignoriraj ga.
Ste vsi tukaj? -Ne.
Veliko jih je pristalo v bolnišnicah v Madridu.
Kaj se je zgodilo tistega dne?
Kako to misliš? - Zgodil se je satanistični obred.
Ti ji povej. - Ničesar nisem videla.
Jaz tudi ne. -Ubili so veliko ovc in narisali človečke po stenah.
Toda kdo so to bili?
Kaj vas je tako prestrašilo?
Ta ni iz vasi. - Ne vemo, kdo je.
Tukaj je, ker se je delal pametnega. - Pravi, da je matematik, a laže.
Max! Kvadratni koren iz 1585?
39.812058...
Seveda, izmisli si. - Kakšen revež.
Ubožec. Od kod si Max, ljubček?
Iz Danske. -Pravi, da je Danec. - Kaj? Laže.
Ti in še kdo? - Tycho Brahe, Niels Bohr...
Vidiš? Vse si izmišljuje.
Daj no.
S tem človekom moram govoriti. - Na terapijo mora.
Videla sem ga v Pedrazi! Videla sem ga!
Ugasni in prižgi! To je rešitev. To vse popravi.
Svet je treba odklopiti!
Gumb je treba najti! Gumb! Gumb poiščite!
Gumb je treba poiskati!
Zdi se, da vsi vedo, kaj se je zgodilo, kajne? -Vsi ne vedo.
Vi pa zagotovo. Ali se ne spominjate?
Kako vam je bil všeč italijanski duhovnik, ne?
Noge so se vam zašibile, ko ste ga videli. -Mislili ste, da je dober.
Laguno so obesili na kavelj. - Vi bi morali biti tu.
Hujši ste kot kdorkoli!
Ona je ena izmed nas!
Ena izmed nas.
Ena izmed nas!
Ena izmed nas. Ena izmed nas!
Izkoristil bom svojo ljubezen do tebe, da te najdejo.
To bo najbolj boleče obdobje tvojega življenja.
Ko bo napočil čas, boš imela nekaj v roki.
Ta stvar je zelo pomembna. Zaščiti jo! Vse je odvisno od tega!
Zaščiti jo!
Tukaj!
Pridite pome, barabe.
MEDIATRANSLATIONS