E vorba despre una dintre Evangheliile Apocrife.
Dacă Iuda nu L-ar trăda, Hristos n-ar învia.
Hristos îi cere lui Iuda să-L trădeze.
Răul este necesar ca să existe binele.
Asta susțin cainiții.
Oglinda aceea îți reflectă fricile.
Giacomo...
Vor obiecte care I-au făcut rău lui Hristos.
- N-o am eu. - Ia-i-o !
Ar trebui să vii cu mine.
Nu vreau să pleci.
Suferința lui Dumnezeu este cea mai puternică energie.
Cine va aduna cele 30 de monede va deține
o armă mai puternică decât însuși Chivotul Legământului.
30 DE ARGINȚI
SubRip by D3athD3al3r @ Myself Team
Știți cu toții de ce ne aflăm aici. Nu-i așa ?
Acum câteva zile, cabinetul veterinar al Elenei,
pe care o știți cu toții,
a suferit niște daune, care, din păcate, au dus
la un incendiu, cred că din greșeală.
Se pare că unii dintre noi...
De fapt, mulți dintre noi eram acolo în seara aceea.
Nu arătăm pe nimeni cu degetul, nu vrem să învinovățim pe nimeni.
Mai degrabă, invers.
Vrem să privim înainte și să găsim soluții.
Bine...
Dacă sunteți aici înseamnă că, într-un fel sau altul, vă simțiți implicați.
Asta e bine.
Văd că există dorința de a ajuta și de a reveni la normalitate rapid.
Vreau să spun că îmi pare foarte rău pentru ce s-a întâmplat.
Eu n-am făcut rău în viața mea. Nimănui.
Dar ce s-a întâmplat în seara aceea n-a fost normal.
Pregăteam cina acasă
și, oricât m-aș gândi,
nu pricep cum am putut să fac așa ceva.
Vreau să-i spun Elenei să mă ierte
și că am venit aici ca să ajut cu orice e nevoie.
Foarte bine ! Mulțumesc. Îi transmit din partea ta.
Asta voiam să vă propun.
O mică chetă.
Să contribuie fiecare cu cât poate sau cu cât vrea.
Nu mult. Suntem mulți,
așa că putem acoperi ce e mai important:
zugrăveala, mobila...
Nu cu bani rezolvăm ce se petrece aici.
Asta e o nebunie și e timpul s-o spună cineva.
Copilul născut de o vacă,
nebuna care își omoară soțul și îl atârnă de scară,
fata care dispare...
Tipul călcat de mașină.
- Treaba cu farmacia... - Și asta, în doar câteva luni.
Jesús, înțeleg ce spui, dar acum ne ocupăm de problema Elenei.
Aia, dacă nu umbla toată ziua cu preotul prin sat,
nu pățea ce a pățit.
Preotul e vinovat.
De când a venit în sat, se întâmplă lucrurile astea.
Și ca să vezi... Azi nu a venit.
- Exact ! De ce n-a venit ? - L-am sunat, dar nu l-am găsit.
Da, cum să nu...
- Ba da ! L-am sunat. - Nu ni s-a spus adevărul.
Nu ne-a spus nimeni că preotul Manuel a fost la închisoare.
E adevărat !
Merche...
Am vorbit despre asta acasă.
Eu nu pot să-l dau afară pe preot.
Nu pot. Nu depinde de primărie.
- Depinde de... - De episcopie. Știu, Paco.
Dar satul are dreptul să aibă un preot normal. Nu ?
Sigur că da.
Foarte bine !
Soția ta are dreptate.
Vă rog, liniște !
Dacă strângem toți semnături
și le ducem la Segovia, sigur ne vor primi.
Trebuie să ne asculte.
Cine e de acord să scriem o scrisoare către episcop,
în care să solicităm o schimbare la parohie ?
- Eu ! - Eu !
Eu mă înscriu.
- Eu ! - Eu !
Ești supărat ?
Nu. De ce să fiu ?
M-ai băgat într-o mare încurcătură, dar asta este.
Nu e nicio încurcătură, dimpotrivă. Uită-te la ei !
Înainte erau cu capul plecat, iar acum...
- Acum sunt furioși, Merche. - Mai bine, decât să se simtă vinovați.
Grozav ! N-are nimeni nicio vină. Doar preotul !
Și nu știm, Merche ! Nu știm dacă e vinovat, la naiba !
Paco, gândește-te.
Acum o cer oamenii, nu tu. Înțelegi ? Ai scăpat de toată răspunderea.
- O cer oamenii sau o ceri tu ? - Ce vrei să spui acum ?
Că, atunci când vrei un lucru și nu-l obții într-un fel,
îl obții în alt fel. Ești pornită împotriva preotului de când a venit.
Atunci, îi spunem direct. Să ia singur decizia de a pleca.
La naiba !
Mai bate.
Doamnelor și domnilor, vă rugăm să urmăriți cu atenție indicațiile
despre procedurile și echipamentele de siguranță din acest avion.
Puneți-vă centurile de siguranță și reglați-le.
Ca s-o desfaceți, ridicați centura de siguranță...
Copii, vă rog, așezați-vă și puneți-vă centura.
- Băieți, să ciocnim ! - Madrid ! Trăiască Spania !
- Cu ce echipă ții ? - Italia '90. Italia, campioana lumii.
O ții mereu cu "catenaccio".
Ce "catenaccio" ? Îl avem pe Baggio, care e fantastic.
Nu, Italia...
Băieți, o întrebare...
Cum am ajuns aici ?
La asta.
Acum zece ani, am plecat din sat, ca să vin la Roma.
Primul lucru care mi-a venit în cap a fost să mă bag în Brigăzile Roșii.
Serios, Sandro ?
M-au dat afară, iar eu am întrebat: "De ce ?"
Și mi-am răspuns: "Cine a mai văzut vreodată un terorist gras ?"
Așa că m-am făcut preot.
Fiți serioși ! Brigăzile Roșii, da' de unde !
Și tu ?
Eu ?
Eu vreau să distrug oștile diavolului.
Vorbesc serios.
Roma e plină de preoți.
Dar în Spania nu se gândește nimeni la lucrurile astea.
Și eu credeam că Spania încă e țara inchizitorilor...
Dimpotrivă. Nu există vocație.
Acum, preoții vin din America de Sud. Tu știi. Tu ești spaniol, nu ?
Am stat acolo doar până la șapte ani.
Oamenii nu mai cred în nimic.
Ăsta e marele succes al diavolului.
Faptul că a convins pe toată lumea că nu există.
Că e doar o poveste a străbunilor, din trecut.
Pot să mărturisesc ceva ? Îl simt în mine.
Mai ales, după al treilea pahar de vin.
Eu vreau să-L găsesc pe Dumnezeu, dar pare imposibil.
E foarte departe, acolo, sus.
Cu toate astea, diavolul...
Ai dreptate. Diavolul e aici, aproape de noi.
Și cine știe ? Dacă reușim să-l prindem, poate că Dumnezeu ne va asculta.
Asta sperie.
- Mie nu mi-e frică. - Sigur ? E foarte ușor de verificat.
Dă-mi mâna.
Ușor...
Și tu ?
Îndrăznești ?
Voi vreți să vă înfruntați cu diavolul,
când nu aveți curaj să vă lăsați împunși nici cu o furculiță ?
Și tu ?
Te temi ?
Eu am o problemă.
Pentru că...
Mie frica îmi dă curaj.
Aterizăm pe aeroportul Fiumicino, din Roma.
Bună ziua !
Dacă faci vaccinurile la timp, n-ar trebui să fie nicio problemă.
Treaba asta cu limba albastră e gravă ?
Pentru vaci, nu prea, dar pentru oi și pentru capre...
Dar stai liniștit. Dacă procedăm cum trebuie, n-are ce să se întâmple.
- Mulțumesc, dră Elena. - Doamnă...
Așa e, mă scuzați. Nu voiam...
Nu-i nimic.
Poftiți !
Asta ce e ?
Ce să fie ? Pentru deranj.
Nu, totul e plătit deja în taxa lunară.
Nu contează. Luați-i, vă rog !
Mulțumesc.
Bine, Curro.
La revedere !
- Pe data viitoare ! - Pe data viitoare !
- Cât îți datorez ? - Nimic, lasă...
- De ce ? - Așa...
Ne pare sincer rău pentru ce ți s-a întâmplat.
Ce mi s-a întâmplat ?
- Voi ați făcut-o. - Noi ?
Te-am văzut când stingeai un incendiu pe care l-ai provocat chiar tu.
- Nu-i așa, Elena. - Nu ? Dar cum e ?
Am venit să ajutăm.
Uite cum reacționează, iar eu îi dau marfa gratis.
Cum te porți așa cu Remedios,
când ea nu vrea să-ți ia bani ? Nu se face.
Vreau să mă lăsați în pace. Cu asta mi-e de ajuns.
S-a întâmplat o nenorocire, asta a fost.
Și acum facem tot posibilul ca să îndreptăm lucrurile, atât.
Nu e cazul s-o faci pe victima acum.
Păstrează restul.
Doamnă...
Ce faci ?
- Cum a fost operația ? - A ieșit bine.
Fata e sătulă de atâta stat în spital, dar e bucuroasă.
- Abia așteaptă să vină acasă. - Mă bucur.
Transmite-i salutări din partea mea.
Sigur.
Doamnă...
- Da. - Mulțumesc pentru tot.
Dacă aveți nevoie de ceva, mă chemați.
Și Roque ?
E înăuntru, cu iubita lui. N-o slăbește deloc.
Ia te uită, Elena, era timpul ! În sfârșit, ai apărut !
De câteva zile încerc să vorbesc cu tine, dar nu-mi răspunzi la telefon.
- Unde ai fost ? - Acasă.
Eram foarte îngrijorat. Mi-au povestit toată tărășenia.
Ce nebunie ! Cine putea să facă așa ceva ?
Așadar, asta e iubita ta...
Dacă nu am alta...
Mai e valabilă oferta aia ?
Pe mine nu mă săruți ?
ROMA, 1990
Și al Fiului...
În numele Tatălui...
Al Fiului... și al Sfântului Duh...
- Nu înțeleg. - Al Tatălui...
Al Tatălui...
Orice ar spune,
trebuie să păstrați cursul rugăciunii cu un ton ferm.
Nu e nevoie să strigați, dar să simtă că există o forță superioară
care vorbește prin voi.
Rugăciunea e ca un zid care ne apără de vorbele lui.
Scuzați-mă, părinte...
Da.
N-ar fi interesant să-l ascultăm ?
Poftim ?
Dacă, într-un fel sau altul, diavolul comunică cu noi
prin această femeie, n-ar fi mai bine să-l ascultăm, ca să învățăm de la el
și să aflăm cât mai multe informații ?
Cu cât știm mai multe despre dușman, cu atât mai ușor ar fi să-l combatem.
Cum vă numiți ?
Vergara. Părintele Vergara.
Ceea ce propune colegul dv., părintele Vergara,
este exact ceea ce nu trebuie să vă simțiți tentați să faceți.
Cine vă credeți ?
Credeți că puteți să vorbiți cu el și să nu pățiți nimic ?
Vă credeți mai inteligent decât însuși diavolul ?
Nu. Nu mă simt mai inteligent nici decât dv.
Cu toate astea, e indiscutabil că întreținem o conversație.
Cereți-le imediat iertare colegilor dv.,
pentru că mândria e cel mai mare dintre păcate, iar cel rău știe asta.
Dacă aveți vreodată ghinionul de a vă întâlni cu el,
ceea ce mă îndoiesc, pentru că diavolul nu pierde timpul...
În câteva secunde va pune stăpânire pe dv. Înțelegeți ?
Cu tot respectul, părinte, nu reușesc să înțeleg
cum se face că, după secole în care am luptat cu Răul,
unica noastră armă a rămas tot asta. Acest text.
O litanie incomprehensibilă și searbădă.
Tare prost trebuie să fie diavolul ca să se sperie de așa ceva.
Părăsiți sala, dle Vergara ! Ieșiți !
Ce-ai făcut ?
A fost incredibil.
După ce ai plecat, și-a pierdut controlul.
A vorbit neîncetat despre tine.
Și doamna râdea întruna.
- N-am de gând să-mi cer iertare. - Bun așa. Vrea să te exmatriculeze.
Nimeni nu-și poate înfrunta dușmanul fără să-l cunoască.
Manuel, ai făcut asta doar ca să atragi atenția sau...
E ceva mai mult ?
Am venit aici ca să învăț, nu ca să trag, să iau note bune.
- În italiană, te rog ! - Scuze.
Diseară, la 22:00. Veniți la adresa asta !
E ceva ce aș vrea să vă împărtășesc.
Câtă punctualitate !
Sunteți curioși ?
Vă rog...
Ce înseamnă asta ?
Ce-i faci omului ăstuia ? Ești nebun ?
El mi-a cerut ajutorul.
De cât timp îl ții în lanțuri ?
- De două luni. - De două luni ?!
- Și cum de mai trăiește ? - Mă ocup de el.
Îl spăl și-i aduc mâncare zilnic.
Înregistrez toate ședințele noastre, așa cum propuneai tu.
În depozitul ăsta am învățat mai mult decât în toți anii de seminar la un loc.
Crezi că e autentic ?
Convinge-te singur !
Părinte Vergara,
e o onoare să vă aflați printre noi.
I-ai spus cum mă cheamă ?
Ăsta ce caută aici ?
Nu-i priește...
Nu cred că poate face față.
Fabio, te rog...
Spune-i prietenului tău să nu mă insulte cu practicile sale medievale.
Sandro...
Ce mai e și asta ?
Fabio, Fabio... Credeam că am depășit etapa asta.
Accept lanțurile. Dar nu pot tolera o asemenea umilință.
De unde știu eu că nu ești un nebun,
un bolnav care are nevoie de tratament psihiatric ?
Îmi dai o țigară ?
La 12 ani, ți-ai omorât câinele din greșeală
și l-ai îngropat în grădina de lângă casă.
Mama ta l-a bănuit pe tatăl tău, că l-a pierdut.
S-au certat.
Nu te-ai iertat niciodată pentru asta.
Când te masturbezi,
te gândești la o fată din liceu cu care n-ai vorbit niciodată. Sonia.
Biata de ea ! Imaginează-ți-o...
În fiecare zi e acoperită de spermă, fără să știe măcar.
Gata ! Astea sunt niște prostii.
Da ! Plecați !
Fabio, prietenii tăi mă plictisesc.
Vergara, să mergem !
Mai bine, nu.
Încă ceva...
Dacă ești atât de puternic, de ce nu rupi lanțurile ?
Sandro...
Poate preferi să ne arzi cu focul pe care îl scoți pe gură.
Focul scos pe gură...
E clasic.
Chiar vrei să fac asta ?
Închisoarea Regina Coeli. E aici, nu ?
Manuel...
Îmi amintesc de tine. Preotul spaniol.
Am câștigat mulți bani după lupta aia... Pumnul de fier.
Am venit să-l văd pe Sandro.
Sandro...
- E acolo. - Mulțumesc.
Haide !
Bravo ! Așa ! Atenție la picioare ! Garda sus !
Nu lăsa garda jos ! La stânga ! Joc de picioare !
Ușurel !
Ușor !
Liniște !
Nu lăsa garda jos !
Știți de ce ați ajuns aici ?
Fiindcă ați lăsat garda jos.
S-a înțeles ?
Nu... Nu se poate.
Nu-mi vine să cred.
Nu e bine să te joci cu focul.
Dar haideți să nu stricăm farmecul discuției cu trucuri ieftine, de circ !
Avem de-a face cu o grozăvie mult mai profundă.
Trăim în mijlocul unui uragan al minciunilor și al înșelătoriilor.
Nu mai există adevăruri. Doar un instinct distructiv și plin de nebunie,
provocat de Dumnezeul nostru. Nu știu din ce motiv.
Poate, doar din plăcerea de a vă face să suferiți.
Eu lucrez pentru el.
Există doar un diavol sau mai mulți ?
Unde te afli ? În această dimensiune a realității
sau mai există alta, în afara lumii tangibile ?
Exiști cumva în mintea tuturor oamenilor ?
Ai înnebunit ?
N-ai văzut ce-a făcut ?
După Lupta Primordială, Satana s-a dus cu cei mai buni oameni ai săi
într-un loc retras, unde nu putea să străbată privirea Domnului.
De fapt, s-au ascuns în forul Lui interior.
O latură a lui Dumnezeu cunoscută mai apoi ca inteligență.
Apoi, colegii voștri i-au dat numele "infern".
Trebuie să-l ducem pe Sandro la spital imediat !
Din ce motiv s-a produs Lupta ?
S-a pomenit despre trufia îngerilor.
Dar, în realitate, n-a fost așa.
Voiam doar să ne fie recunoscut rolul în planul divin.
E ca în teatru. Înțelegi ?
Piesa e mai interesantă atunci când conține mai multe personaje.
Au fost distribuite mai multe roluri. Noi le-am primit pe cele mai ingrate.
Voiam doar să apărem în generic. Nu ceream nimic mai mult.
Dumnezeu nu vrea să admită că Răul face parte din El.
Asta vrei să spui ?
Bingo !
Ar fi ca și cum ai dezvălui finalul piesei.
Dumnezeu e autorul și, totodată, toate personajele.
Fabio, nu-l asculta !
Atunci, Dumnezeu e Satana.
La fel ca mine
și ca tine.
Dumnezeu e totul.
Nu Dumnezeu a făcut asta.
Crezi ? Atunci, de ce nu s-a opus ?
E foarte simplu să fii bonomul
care le poartă de grijă celorlalți, dar călăul sau trădătorul...
Are mai multe fațete. E mult mai complex.
- Totul face parte din reprezentație. - Și voi, la fel.
Nu vă aflați aici dintr-o întâmplare.
Piesa are nevoie...
... de intrigă.
Alegeți voi !
Vrem să-ți cunoaștem stăpânul.
Simpla sa prezență vă va distruge.
Eu îmi asum riscul. Dar tu ?
El e dincolo.
Trebuie doar să treci dincolo de ușă.
Fabio !
Nu face asta !
Nu-l asculta ! Te minte.
E o capcană.
Știi bine că nu e așa. Noi doi am gândit mereu ceea ce afirmă el.
Uiți un lucru...
Ne-am ales rolul.
Suntem liberi.
Demonstrează-i asta !
Nu !
Știți cine e el ?
Pumnul de fier ! Uraganul spaniol !
- Arată-le ce știi să faci ! - Nu...
Nu mai sunt în formă, Sandro.
Mai bine. Măcar așa vor rămâne în picioare cinci minute.
Încă o porți ?
Crucea asta ne-a salvat viața.
Înainte să-mi spargă vreunul fața, aș vrea să mă ajuți cu ceva.
Au trecut mai bine de 20 de ani.
Bănuiam eu că nu e o vizită de curtoazie...
Sunt pe urmele mele.
Vor să mă distrugă. Sunt mult mai periculoși decât prietenul tău.
Să zicem că tipul cu care mă înfrunt e deosebit.
Da ?
Bine. Sunteți gata ? Începeți !
Ce faci ? Parcă ai fi maică-mea.
Ce aștepți ? Hai !
Hai ! Arată-i cine ești !
Auzi ? Îl cunosc pe tipul ăla sau nu ? Îl știu ?
Îl știi.
- Amândoi îl știm foarte bine. - Fabio ?
Nu ! Santoro ? Ești sigur ?
L-am văzut dincolo de oglindă.
- Ce poetic ! - Te asigur că nu este.
L-am văzut și m-a privit în ochi.
Ascultă ! Vorbim pe urmă.
Acum, ca să nu pic prost, fă-l KO !
Bine.
Hai ! Uraganule, haide !
Da !
Tu nu ți-ai dat seama, dar el și-a dorit mereu să-ți fie superior.
Te ura fiindcă erai mult mai bun decât el.
Nu e adevărat.
A avut curajul necesar să pășească dincolo de ușă.
Nu ține de curaj.
Tu nu accepți ordinele nimănui.
Vezi bine cât m-a ajutat asta...
Sigur că te-a ajutat, prostuțule. Ești în viață. Nu uita !
L-au desemnat președinte al Consiliului Pontifical
pentru Dialogul Interreligios.
Îți dai seama ?
Calcă-ți pe orgoliu și fugi !
Dar nu în Spania, ci într-un loc unde să nu aibă acces la tine.
- Oriunde poate avea acces. - Nu. Nu oriunde.
De ce crezi că sunt într-o închisoare ?
Suferința din locul ăsta mă protejează de ei.
Cu toate astea, tu, prietene,
ai nevoie de ceva mai puternic.
De un război.
Durerea e atât de intensă, încât sufletele au învelișul foarte tare.
Nu reușesc să-l străpungă.
Siria, Afganistan, Liban...
Știu și eu ?!
Mulțumesc.
Țin la tine.
Și eu, la tine.
Vergara...
Fugi !
Bună !
Te-au pus să vii ca să-mi ceri iertare, nu ?
Într-un fel, da.
S-a făcut chetă și a contribuit toată lumea.
Ca să vezi...
Ce faci ?
Pleci ?
Tu ce crezi ?
Dar te-ai gândit bine ?
Sătenii țin la tine. Dacă le acorzi puțin timp, totul va fi dat uitării.
Puțin timp, Paco ?
Soțul meu a dispărut acum doi ani. Și încă se discută despre asta.
Nu are nicio legătură.
Consideră că eu sunt de vină, că merit asta.
Nu spune prostii, te rog !
M-am săturat ! Nu-mi place că nu putem spune prin ce am trecut.
Nu pot spune adevărul.
Trebuie să tac. Între timp, ei mă privesc cu milă,
de parcă ar zice: "Sărăcuța !"
De fapt, eu ar trebui să le spun tuturor:
"Voi sunteți nebunii. Voi îmi provocați milă,"
"fiindcă habar n-aveți de ce se întâmplă aici."
Și cum crezi că mă simt eu ?
Permanent, derulez totul în minte, ca și cum s-ar fi întâmplat ieri.
A fost real tot ce am trăit, Elena. N-am visat. Am fost prezenți amândoi.
Mă menține în viață faptul că putem vorbi despre asta.
Ce mă fac, dacă pleci acum ?
Asta-i altă mâncare de pește...
Cum adică, Paco ?
Văd că, în sfârșit, te-ai hotărât.
Vreau să plec din satul ăsta, iar el îmi oferă o slujbă. Ce e ciudat în asta ?
Bineînțeles că el îți poate oferi mult mai multe decât mine.
Mult mai multe decât tine ?
Ce vrei să-mi spui ?
Salut, Paco !
Ai venit să-ți iei rămas-bun ?
Am venit să-i aduc cheta pe care am făcut-o în sat.
Oamenii nu vor să plece.
Nu vreau să pleci.
Au acoperit toate pagubele. Toți au participat.
Ce se întâmplă aici ? Elena nu mi-a povestit nimic.
Las-o baltă, Roque ! E o poveste lungă.
Acum vei avea timp să mi-o spui. Nu crezi ?
Trebuie să plecăm.
Și Fabio ?
Nu a venit la cursuri și nici acasă la el nu este.
Nu știe de el nimeni din congregația sa.
De ce l-am ascultat ?
De ce ne-am dus acolo ?
Nu e numai pielea...
Am și sufletul ars.
Trebuie să facem ceva. Trebuie să mă ajuți.
Există un loc în care să putem curăța rănile ?
IERUSALIM, 1992
Fabio !
Tu ești ! Trăiești !
Domnule, mă confundați.
Sunt eu, Manuel.
Regret, Manuel... Nu te cunosc.
La revedere !
Ce faci aici ? De ce speli tu ?
Dacă nu o fac eu, treaba nu se face ca lumea.
Uite în ce hal e aici, drăcie ! Treabă făcută de mântuială...
Dacă tot am deschis o afacere, să facem totul cum trebuie !
Dacă nu suntem în stare, sunăm la Sepúlveda,
cerem să ne livreze carne și nu ne mai complicăm.
Și ea a plecat,
la fel ca preotul.
Bănuiesc că ești mulțumită. Nu, Merche ?
Voiai să scapi de amândoi. Ei bine, au plecat.
N-am zis niciodată să plece Elena. Asta e invenția ta.
Dar n-ai mișcat un deget ca să eviți asta.
Să evit asta ?
Eu trebuia să fac asta ?
După câte am avut de suportat ?!
Ce-ai avut de suportat ?
Nimic.
Nu vreau să vorbesc despre asta.
Dar eu vreau. Ce-ai avut de suportat ?
Multe lucruri pe care nu ți le-am spus.
Multe lucruri...
Hai să încheiem discuția asta !
Tu îți vezi de ale tale. Eu am de-a face zilnic cu oamenii la hotel,
la supermarket, la bancă... Iar oamenii bârfesc.
Oamenii bârfesc, dar tu nu-ți dai seama.
- Taci, te rog ! - Ascultă-mă !
Să nu te plângi pe urmă, dacă se întâmplă nenorociri
și nu te mai aleg primar. Toată treaba asta te-a afectat enorm.
M-am săturat să te scot din toate belelele.
Pleacă !
Ce-ai spus ?
Te pătez, ce dracu' ! Nu vezi că încerc să spăl pe jos ?
Merche !
Ce faceți ?
Auziți ?
Cine sunteți ?
Antonio ?
Hai să te mut de-aici...
Când ai ieșit din spital ?
E foarte bun. Vrei o gură ?
L-ai furat, Antonio. Știi că poți ajunge la închisoare ?
L-am luat cu împrumut. Popa nu este.
- Dă-l încoace ! - Nu !
- Nu vreau să-l ia baba. - Ce tot spui ?
Ea fură, și nimeni nu-i zice nimic.
- Care babă ? - Aia care mănâncă gândaci.
Am văzut-o. Îi înghite ca pe măsline.
Are diavolul în ea.
Ascultă ! Te duc la hotelul meu, dar să știi că e ultima oară.
Mâine sun la Direcția de Asistență Socială.
Ai face bine să te comporți frumos.
Dacă mă superi, le zic că ai furat din biserică și o pățești.
- Știi ce ar trebui să faci ? - Ce ?
Să uiți de el.
Ce-ai zis ?
E îndrăgostit de ea. Toți știu asta.
Dar ea e măritată. Ascultă la mine, soțul ei trăiește.
De unde știi ?
Îmi spun vocile.
Dacă s-ar întoarce, totul s-ar rezolva.
Ar fi o minune.
Se întâmplă și minuni.
Tu ești bună, îți faci bine treaba și nu necăjești pe nimeni.
Meriți asta.
Mulțumesc.
Îl caut pe părintele Lombardi. Am înțeles că acum locuiește aici.
Părintele Lombardi e sus, în camera 103.
Mulțumesc.
Mă scuzați.
Vergara !
Ce surpriză !
Ce faci aici ?
Am venit în vizită. Încerc să pun la punct câteva lucruri nerezolvate.
N-ai făcut bine că ai venit.
N-ar trebui să-ți neglijezi îndatoririle din Spania.
Nu degeaba te-am trimis acolo.
Tocmai despre asta voiam să vorbim.
Exact în timp ce vorbim, acolo se întâmplă ceva.
Ceva ce n-ar trebui să se întâmple.
Pot simți asta.
Sandro mi-a spus câte ai făcut pentru mine. Sunt recunoscător.
- Ai venit să-mi spui asta ? - Nu, vreau doar să vă întreb ceva.
Te rog.
Ce știți
despre cei 30 de arginți ?
Mă scuzați, părinte. Ies din canal din cauza căldurii.
Sunt cât pisicile de mari.
- Cine mai știe despre asta ? - Dumneavoastră.
- Și Santoro. - Da.
Uite ce e, părinte... Trebuie să acționăm prompt.
O singură persoană poate pune capăt acestei povești pentru totdeauna.
Cine ?
Sfântul părinte.
M-am gândit la asta, dar durează luni bune până obțin o audiență.
Acum înțeleg de ce te-ai întors.
Nu mă încred în nimeni altcineva.
Pot să aranjez să te primească mâine.
Ascultă !
Santoro ascultă discuția asta.
Puterea lui e enormă. Ai grijă !
Va încerca să te captureze înainte să ajungi în audiență.
Să mă captureze ?
De ce nu mă omoară ?
Dacă ar fi vrut, ar fi făcut-o deja.
Dar are alte planuri.
- Nu pot să cred. - Doamne !
Nu pot să cred că ăsta e tot bagajul tău.
Mulțumesc, Toni.
Putem face cumpărături în Paris.
Știu un magazin de lenjerie de damă lângă un restaurant japonez.
Acolo servesc pește pe care îl curăță în fața ta. Nu există ceva mai proaspăt.
Nu-mi spune că știi magazine de lenjerie din Paris
doar pentru că îți place peștele proaspăt.
Touché !
Părinte Vergara !
- Încântat. - De asemenea.
Urmați-mă, vă rog !
Elena !
Ce dracului caută ăsta aici ?
Elena, nu avem mult timp la dispoziție. Te rog !
Elena !
Paco, ești nebun ? Îmi spui și mie ce cauți aici ?
Nu voiam să pleci fără să-ți spun...
Dacă ai venit ca să încerci să mă convingi, nu...
Nu e asta. S-a întâmplat ceva.
Ce mai e acum ?
Soțul tău, Elena.
Ce ?
S-a întors soțul tău.
E bine.
A întrebat de tine.
Cred că înțelegeți că această discuție trebuie să rămână secretă.
Noi nu vorbim cu dv., iar dv. nu sunteți aici, cu noi.
Tot ce vreau este să protejez Biserica.
Ați fost la închisoare, așa-i ?
Doi ani.
Aveți moneda la dv. ?
- Nu. - Trebuie s-o distrugeți.
Orice ar fi.
Știm de ceva vreme că în interiorul Bisericii
există puncte de vedere contrare dogmei, ca să le zic așa.
Din acest motiv, trebuie să fim precauți.
Părintele Lombardi mi-a vorbit despre dv.
Mi-a spus că sunteți de absolută încredere.
Este esențial să înțelegeți ce vă voi spune.
Cu o mică neatenție sau cu un comentariu deplasat,
puteți pune totul în pericol.
Ați mai vorbit cu cineva despre asta ?
Nu.
Începând de acum, veți discuta doar cu persoana în care am încredere.
Vi-l prezint pe cardinalul
Fabio Santoro.
Traducerea și adaptarea OLIVIA PRIMEJDIE