Досега...
- Остават 27. - По мои сметки са 26.
Не съм казала дали искам да се включа.
Елена имаше изсъхнал ембрион върху корема.
Преди няколко дни тук влезе един свещеник.
Има пряка връзка между всички неща.
Само трябва да я намерим.
Това е Крисчън Барброу. Лидерът на БМХМХ.
Не искам този свят. Искам нов свят.
Не съм загубила мъжа си. Да ви е ясно.
- Ти си нещастник. - Не съм я докоснал.
Изведи Елена. Това е твоята съдба.
Нямаш ли усещането, че това тепърва започва?
Една година по-рано
Внимавай. Някои хора се пристрастяват.
Трябва да знаеш как да гледаш през кръвта.
Вземи. Искаш ли да пробваш?
- Какво толкова? - Аз съм мъртъв.
Вървете си.
Отвори я!
Това сега ли се случва?
Да, но нищо не можем да направим. Само да наблюдаваме.
Не разбирам какво общо има това с мен.
Може би той може да ти помогне.
- Санторо. - Вергара,
честно казано, надявах се никога повече да не те срещна.
- Аз също. - За мен е удоволствие
да събера двама стари приятели.
- Тръгнал си по моя път. - Не аз контролирам
магията на транссубстанцирането.
- Бабичката! - Какво е това, Анджело?
Използват го измъчените души, които тъгуват по живота.
Значи това е Адът?
- Щом ти си тук, да. - Благодаря за комплимента.
Помниш ли, когато ти казах, че животът е като театър?
Това е мястото зад кулисите.
Трябва да поговорим за Елена.
Има толкова много жени на света. Точно тя ли?
- Жива ли е? - Да, но е при нас.
- Кажи ми какво искаш. - Мога да те заведа при нея.
Оставете я на мира.
Ако зависеше от мен, бих ти прерязал гърлото, за да ти изтече кръвта.
След като си ни повикал тук, имаш нужда от нас.
Така е.
Искате да повярвам, че демонът и антипапата ми казват истината?
За бога, мъртъв съм по твоя вина!
Осъди душата ми
и дори в Ада не ме оставяш на мира!
Показах ти как откраднаха книгата.
- Каква книга? - Черната книга на лудия арабин.
- Кой я е откраднал? - Един много опасен човек.
Знае ли как да я използва? Знае ли как да я чете?
- Толкова ли е страшно? - Да, за съжаление.
Това е книга със заклинания. Има едно заклинание...
Заклинание за призоваване.
Което не призовава демони или свръхестествени същества.
А нещо много по-голямо.
Заклинанието има силата да призове...
Кого? Кой стои над теб?
Кой стои над всичко?
ТРИЙСЕТ СРЕБЪРНИКА Адски създания
Мадрид, Испания
Добре дошли в дома ми.
Истината е... Че се постарах да го лъсна.
- Много обичам гости. - Много благодаря, Хосера.
Влизай.
- Ти сериозно ли? - Всичко ще е наред.
Хосера много се постара. Премести се при сестра си.
Добре че не изгорих кухнята.
- Квартирата е идеална, Хосера. - Извинявай.
Наистина е много хубаво.
- Да. - Смачкана съм.
- Всичко ме боли. - Ама че пътуване.
Нямах достатъчно време,
за да разтребя по-хубаво.
Фантастично е.
Животът ти ще бъде прекрасен, аз отговарям за това.
- Ще видиш. - Справяш се отлично.
Е, гълъбчета, аз ще ви оставям.
Замалко да забравя. Кранчето на душа не работи.
Ще трябва да се поливате. Но реших проблема.
Оставих ви един тас горе. Само трябва да го дръпнете.
Настанявайте се.
Хайде, чао.
Не умувай повече.
- Ще се оправим. - Да не умувам, значи.
Видя ли в какво състояние съм? Преди имах работа,
животът ми беше подреден.
Но изведнъж приятелите ми започнаха да измират.
Моето село се превърна в кошмар.
Преживях такива неща... Сигурно съм полудяла.
Може би съм луда! Мислиш ли, че съм луда?
Само за две години преживях неща за няколко живота.
Просто вече не знам коя съм.
- Преживя страшно много неща. - Да.
А сега съм бременна, без да знам от кого.
Ти нищо не знаеш, нали?
Какво?
Извинявайте.
От кого съм бременна?
Ако знаех, щях да ти кажа.
- Не съм способен на такова нещо! - Какви са вариантите?
Откъде да знам?
Може да ме обвиниш, че не съм те пазил
или че съм излязъл от стаята, за да си взема сандвич.
Но точно за това...
Мамка му! Точно като излязох,
- влезе един свещеник. - Свещеник?
Италианецът ли?
Бяха ме вързали. Исках да избия всички.
Каза ми да не задавам въпроси.
Сега важното е, че ще станем родители.
- Ние ли? - Който и да е бащата.
Имай ми доверие, моля те.
Не знам какво се е случило.
Знам само, че съм лудо влюбен в теб.
- Обичам те безумно. - Млъкни вече!
- Много те обичам. - Мълчи!
Добре.
Какво става?
- Какво става? - Рита ме.
Тук ли?
- Тук? - Ела.
Рим, Италия
Сладолед
Научихме, че някои от тук присъстващите
са предали Църквата.
Много добре са ни известни
трагичните събития в Испания.
Мина много време.
Достатъчно време за покаяние и изповед -
нещо, което не се случи.
- Знаем кои са виновните. - Иска им се.
Затова сега се обръщаме към тях
и ги молим незабавно и окончателно да напуснат тази зала.
В противен случай ще ги посочим пред всички.
Това е вашият шанс
да си върнете изгубеното достойнство.
Имаш ли грехове, синко?
Нямам грехове, защото Бог е с мен.
Но Бог и всичките му демони ще те изкормят,
мръсна ватиканска свиня,
червива от пари
гнусна твар.
Властта на Луцифер нараства
и се разпростира до всички кътчета на Църквата.
Бързо!
Имаш ли грехове, синко?
Помогни ми!
Сеговия, Испания
Така...
Като се движиш, не мога да те фокусирам.
- Но аз успявам. - Моля?
Получавам по-силен сигнал.
Не говори така, като записвам. Начало.
- Добре. - Разкажи ни
какво се случва сега в света.
Ще убият един руски министър.
- Моля? - Днес или най-късно утре.
Григорий Черненко. Преминал е всякаква граница!
По време на протест един тип е убит случайно
и ще му го лепнат като на онзи от Африка.
Всички се обединяват против него.
- И един месец няма да издържи. - Добре.
- Защо се случва всичко това? - Заради сребърниците.
Обърнали са света нагоре с краката. Едни са в правителството,
други - у свещениците, трети - във Форума на Делфос.
- Давос. - Да де.
Тия имат доста. Три или четири, не знам точно.
- Кой е шефът? - Хубав въпрос.
Има един, който ръководи нещата и има план.
Така ли? Какво цели?
Малко боя... Не знам какво още.
- Стига да не боядисваш ти. - Добре.
- Дали си е вкъщи? - Да, вкъщи си е.
Тя е по-зле от мен. Не излиза.
- Каза ли колко ще струва? - Още не.
- Стига де. - Спокойно, братле.
Ще поиска майка си и баща си.
Не изпадай в паника. Плюс това е точна.
Миналия месец оправи Лолес, която беше с Машината.
- Не я познавам. - Тя ще ти каже.
Не вярвам да иска много. Ти колко пари имаш?
- Какво става? - Много питаш!
Как ще се разберем тогава?
- Стига бе. - Не знаем колко струва,
не знаем колко пари имаш, ще ни изритат като кучета.
- Само че днес не искам да ме бият. - А аз искам, така ли?
- Какво става, Хосера? - Здравей, Трини.
Има два центъра.
- Какви центрове? - Не знам, но са два.
Единият е църква с кабели.
- Там се опитват да намерят думите. - А вторият?
- Отварящите се врати. - Какви врати?
- Вратите на Рая. - Това хубаво ли е, или лошо?
За него е много яко. За нас е много гадно.
- Защо? - Защото ще дойде краят на света.
Краят на нашия свят.
Как така? Има ли други светове?
Десетки са.
Има един, в който хората се заместват от хлебарки.
В други има малки промени.
В трети "Бийтълс" не са се разделили.
- Как може да го избегнем? - Разцепването на "Бийтълс" ли?
Като убием Йоко Оно, но вече е късно.
Не, питам за края на света.
Елена...
Само Елена може да го спре.
Изнервяш ме вече. Имай ми доверие.
Насам.
- Отиваме при Нати. - Кой е този?
Моят приятел Пако. Поздрави го де.
- Здравей. Какво става? - Какви са тези въпроси?
- Не е от квартала. - От квартала е.
Дадох му една стая под наем.
- Да. - Читав е.
Ти си знаеш. Ако те пребият, това си е твой проблем.
Да, това си е моя работа.
Не се застоявайте много, че днес не е в настроение.
А после на мен си го изкарва. Така че умната.
- Споко. - Добре.
Всичко ще бъде наред, обещавам ти.
- Точно ти ли, бе! - Още ли ми се сърдиш?
Не, но ми дължиш 20 кинта.
- 20 кинта? За какво? - И питаш!
- Това беше любов, Кармен. - Любов? Хайде, влизай!
- Къде е? - Върви.
- Какво искаш, кретен такъв? - Хайде да не се караме, Нати.
Вземи да платиш на момичето.
Добре. Но идвам по друг въпрос.
Ще ти предложа нещо по твоята част.
Този човек е женен. Иска да оправиш жена му.
- Не може. - Защо?
- Не виждаш ли? - Какво?
- Започва "Женска смелост". - На никоя платформа ли го няма?
- Какво е платформа? - Добре.
Имам 3000 евро.
Лондон, Великобритания
Благодаря.
Изчакайте ме тук. Не забравяйте закуската.
Чао, миличък.
Погрижете се за тях, моля.
Разчитайте на мен. Елате.
Благодаря.
- Благодаря, че дойде навреме. - Няма защо.
Радвам се да те видя.
- Как е детето? - Направо ще ни проглуши ушите.
От възрастта е. Предполагам, че ще му мине.
Искам да ви запозная. Арман от Париж.
Приятно ми е.
Може да го помниш от замъка.
Лукаш и Стефан от Варшава.
Приятно ми е.
Да говорим по същество.
Виж.
Това е кардинал Де ла Крус.
Много добре си го спомням.
Той има две. Поне така казват информаторите ни.
Мислехме, че може да заминеш за Мексико...
Примерно в понеделник.
Моля?
Някакъв проблем ли има?
Защо аз? Защо не отидат те?
Защото са трима.
Имат три монети, а ти - само една.
По-добре да се бориш с Де ла Крус,
отколкото с Арман, Лукаш и Стефан.
Не мислиш ли?
Добре.
Само че сега никъде не мога да ходя.
Виж ти. Защо?
Заради детето. Много е малко, не мога да го взема със себе си.
Мерче!
Мерче.
Нико.
Не! Детето ми!
Няма за какво да се тревожиш, детето е добре.
Ще се грижим за него, докато се върнеш.
Не! Моля ви, приятели.
Недейте така.
Да седнем да си поговорим
като цивилизовани хора, става ли?
Мерче!
- Заповядайте. - Благодаря.
- Това са пълни лъжи. - Моля?
Всички истории за извънземни са пълна глупост.
През '70-те се опитаха да ни измамят, помните ли?
Не, още не съм била родена.
Няма значение.
А НЛО? Забелязвате ли,
че вече никой не говори за НЛО?
Едно време беше най-важната тема,
като че ли всеки момент ще осъществим контакт.
А изведнъж забравихме за тази тема.
Сега на мода са климатичните промени.
Като поп музиката. Какво се случи?
През '70-те имаше хиляди хубави групи.
А сега какво има?
Регетон и салса. Латиномузика. Какво се случи?
В момента летим над Бахамските острови.
А спомняте ли си за Бермудския триъгълник?
На около 3000 метра височина. Времето е приятно.
Ще пристигнем в Мексико Сити по график -
след три часа.
Никой ли не се интересува от Бермудския триъгълник?
Не искате ли да поспите? Искате ли хапче?
Не, благодаря.
Преди да стигнем, искам да уточним нещо.
Имате познания по медицина, нали?
- Какво разправя? - Нищо.
Вие сте лекар, нали?
Естествено. Нямаш ли ми доверие?
Не. За първи път правя подобно нещо
- и се притеснявам малко. - Лекар е. Кажи му, Нати.
Беше от най-добрите, докато не я изгониха.
Бях главен хирург в "Рамон и Кахал".
- Видя ли? - Главен хирург. Добре.
- Какво се случи? - Това важно ли е?
Не, всичко е наред.
В тази скапана страна е пълно със завистници.
Нати беше блестяща, щяха да я направят директор.
- Нали, Нати? - Не говори глупости.
- Шеф на хирургията. - Добре.
Директор на клиниката по обща хирургия.
- Точно така. - Добре.
- Натопиха я за един смъртен случай. - Какъв смъртен случай?
Един тип умрял в операционната
и казаха, че е била пияна, нали, Нати?
Но човекът е умрял във...
- А ти... - Не, нито капчица.
- Видя ли? - Е, тъпча се с хапчета като всички.
Ужас. Наистина ли?
- Имай й малко доверие, Пако. - Не съм сигурен.
- Не си сигурен? - Не го слушай, Нати.
Той е откачен.
Лакандонската джунгла, Мексико
- Още много ли остава? - Само да свърши пътят.
- Дълго ли ще пътуваме? - Горе-долу.
Почти стигнахме. Само да минем Задника на дявола.
- Какво? - Тунелът. Така го наричат.
От тази страна е Адът.
- А като минем през тунела... - Там е Раят.
Да, индиански глупости.
Влизай, Нати. Заповядай.
- Елена, водя ти Нати. - Пако.
Къде беше? Не издържам повече.
Защо си станала? Ела.
- Коя е тази жена? - Нати. Лекар е.
- Седни. - Ама че дупка!
Защо не я настани на някое по-хубаво място?
- Ужасно е. - Не беше така, като дойде.
- В кой месец е? - Във втория.
Абсурд! Не си ли се виждала в огледалото?
Сигурно си в осмия или деветия.
Коремът ти е огромен. Време ти е да родиш.
- Забрави за аборт. - Какъв аборт?
Кой е говорил за аборт?
- Аз си мислех, че това искаш. - Ти си откачен!
Никой не ражда в такава мизерия, хората отиват в болница.
Не мога да ида в болница. Затова имам нужда от нея.
Какво? Без мен.
- Няма да стане. - Нати, моля те.
- Не виждаш ли какво е положението? - Не ни оставяй.
- Майко мила. - Виж в какво състояние е.
Ще роди всеки момент.
Не знаех откъде да започна.
Имаме нужда от теб.
Защо не идете в болница?
- Издирват ли те? - Ти как мислиш?
Виж какво, не разбирам от раждания.
Не се шегувам.
Аз съм хирург. Разбра ли?
Раждането трябва да се извърши от специалист.
Ти ще го направиш по-добре от мен и от него.
- Моля те. - Ти ли си бащата?
- Много ясно. - Тоест не... Ами...
- Пако. - Всъщност има един...
Добре. Стига толкова. Донеси топла вода и чисти кърпи.
Да видим какво има тук.
Това е идеално за теб, защото си слабичка.
Доня Мерче?
Само Мерче.
Добре. Като текила без разредител. Харесва ми.
Радвам се, че сте решили да употребите част от времето си,
за да посетите един свещеник, загубен в джунглата.
- Наистина е много далече. - Да, далечко сме.
Колко съм невъзпитан! Да влезем вътре.
- Благодаря. - Сигурно сте изтощена.
- Да. - Да, самолет, влак, коли...
Само за да поздравите този скромен грешник.
Това е моето имение.
Тук развивам духовната си дейност.
С всички момчета - много са вярващи.
Както казваме тук, чувствайте се като у дома си.
Останете колкото пожелаете. Ако искате нещо,
за нула време ще го уредим.
Е, за час, ако трябва да отскочим до друг континент.
Непоправим сте, отче.
Не, доня Мерче,
вие сте много важна дама, имате влиятелни приятели
и сте си направили труда да дойдете на това опасно място
да говорите с човек, когото не познавате.
Искам само да ви върна комплимента.
Това е стаята ви. Дано ви хареса.
- Прекрасна е. - Сега може да си починете.
Изпийте едно сокче.
Вътре има вана с балончета.
Вие й викате хидромасажна вана.
- Да. - Точно така.
Е, доня Мерче,
ако искате нещо...
Благодаря, отче.
Казах ви да почистите, свине такива!
Сеговия, Испания
Сигурен ли си, че камионите от Педраса разтоварват стоката тук?
Пак заби!
Не се ядосвай, покритието тук е много слабо.
- Тук ли? - Пусни "Стрийт вю".
- Тук ли? Добре. - Виждаш ли?
Това е входът. Виждал съм го няколко пъти.
Тук трябва да има някакъв склад.
Как така? Нали беше влизала там?
Да, но ме разходиха из целия център.
Пълно е с камери и блиндирани врати.
Дори да се върнем по някакъв повод,
ще успеем само да говорим втори път с французина.
Трябва ни достатъчно време, за да претърсим клиниката.
Ти ще ми кажеш как да стане.
Ще трябва да се направя на луд.
Достатъчно!
Благодаря. Добър вечер.
Много се радвам да видя нови лица в моето паство.
Защото тази вечер
ще присъстваме на едно чудо.
Нашата щедра майка Санта Муерте
ще ни даде урок.
- Бяхме предадени. - Да.
- Бяхме излъгани. - Да.
На тези нещастници им хрумнало, че са много печени,
и продадоха "благинките" на американците.
- Споделиха ли с нас? - Не.
- Казаха ли ни? - Не.
- Измамиха ли ни? - Да.
Заради тези глупаци се наложи да преклоним глава
- пред онези гадове от Синалоа. - Не.
Главите.
Наведете глави.
Затова тази вечер
Санта Муерте ще ги съди.
Нека тя реши съдбата им. Справедливо ли е?
Да.
Справедливо е.
Справедливо е!
Тя пожела така, не аз.
Благословени да са Майката, Сина и Светия Дух.
Амин.
А сега купонът да продължава.
Приятели!
Извинете, доня Мерче, много са невъзпитани.
Няма нищо.
Приятели, да вдигнем тост за нашата испанска гостенка.
По-смела от мнозина, които седят на трапезата.
Вижте я!
Не е много доволна.
Може да й се струваме малко грубички.
Предпочитам грубостта пред глупостта.
А вие може да сте всякакви, но не сте глупави.
Това прилича на комплимент.
"Прилича".
Това беше отровна похвала.
Чуйте ме. Доня Мерче е гъста с висшите инстанции във Ватикана.
Тя е голяма работа.
Така че умната с приказките.
Санта Муерте уважава Ватикана.
Но Ватиканът не уважава Санта Муерте.
Смъртта е най-сигурното нещо на този свят.
Всичко останало са пълни глупости.
Санта Муерте е нашата майка.
Това идва от ацтекската ни кръв.
Тук уважаваме и възраждаме традицията.
Жертвоприношенията в пирамидите не са били напразно.
Вие покварявате образа на Светата Дева.
Мария е смъртта, разбирате ли?
Извинете ме.
Испанката се изплаши.
Виж ти!
Хайде, успокойте се малко.
Не обичам да ме плашат, отче.
Не, доня Мерче. Никой не се опитва да ви сплаши.
Искам само да осъзнаете в какво положение сте.
Най-добре да свалим картите на масата.
Какви карти имате вие?
Ето тези. Вижте ги.
Аз имам това.
Но това е по-малко. Аз имам две, вие - една.
Няма нужда да си Айнщайн, за да разбереш,
че така имам двойно повече шансове да ви унищожа.
- Не съм дошла да се боря, отче. - Да, знам.
Пращат ви французинът и приятелите му.
Не са първите. Преди месец пратиха онези от Торино.
- Двамата братя. Познавате ли ги? - Изчезнаха.
Да. Всъщност не е така. Тук са. Един до друг.
Затова имате две монети.
- Монетата вече не им трябваше. - Ясно.
- Някой друг има ли повече от две? - Да.
Но не искам да се съюзявам с тях.
Вижте ме, вече съм стар човек.
Плюс това имам семейство.
Не мога да го кажа на глас.
Три момчета, пет момичета. Всички са в столицата.
Виждам ги по Коледа.
- Какъв баща само! - Да.
Нямам време да се занимавам с конспирации.
Това е моят свят.
И ми харесва.
Вижте, предлагам да купя вашата монета.
Не. Не се продава.
Не се правете на моралистка. Елате, ще ви покажа нещо.
По-живо!
- Нали са чисти? - Да.
Точно това ми трябва.
Дай да ти сложа това. Донеси топла вода,
че тя не издържа вече.
Да видим как ще се оправим.
Нямаме друг вариант, трябва да й се доверим.
Всички сме наясно. Сега трябва да търпиш.
Разкрачи се, за да те прегледам.
Така.
Трябва да си вкарам ръката.
Пако, искам аз да бъда кръстникът.
- Какво говориш? - Спокойно.
Хайде. Давай.
- Давай, Елена! - Тук няма нищо.
- Как така? - Как няма нищо?
- Това не е бебе. - Как така не е бебе?
- Не е бебе. - Момиче ли е?
Няма нищо. Не напипвам главата, нито краката.
- А не е обърнато. - Ужас!
- Извади го, ще ме убие! - Чакай малко.
- Извадете го! - Чакай да го хвана.
- Добре ли е? - Изобщо не е добре.
Не мога да го намеря! Бяга ми.
- Давай! - Тръгваме ли си?
Не, ти оставаш.
Давай, напъвай!
Хайде!
Напъвай!
- Да помогнем с нещо? - Вземи да млъкнеш!
- Дай ми форцепс. - Ето.
- Не този, дай големия, мамка му! - Този.
- Това ли? - Да.
Не, Пако! Не искам да ме докосва! Да не ме докосва!
- Чакай малко, миличка. - Спокойно. Готово.
- Да й държа ли краката? - Да.
- Господи! Давай! - А така!
Моля ти се!
Мамка му!
Почти излезе. Още малко.
Какво е това?
Мамка му! Какво е това нещо?
Какво направи, Пако? Това е домът ми!
Какво е това? Ужас!
- Не знам какво е. - Отврат!
Какво е това нещо?
Ужас!
- Ужас! - Какво е това?
- Какво е това нещо? - Моля ви се.
Пак идва насам!
- Задава се! - Ужас!
- Мамка му! - Но...
- Хвани го, моля те. - Ти го хвани, ти си бащата.
Повече няма да те пускам в дома си.
Това си е моят дом!
Какво е това?
- Удари го с пръчката. - Не! Как ще го удряш?
Ще го убиете.
Не мърда.
Не. Не шава.
- Мъртво ли е? - Какво става тук? Господи!
Какви са тези хора?
Насам, доня Мерче. Извинете за бъркотията,
но идват толкова пари, че няма къде да ги слагаме.
Виж ти.
Споко. Затварят заради влагата в джунглата.
Понякога парите изгниват и трябва да ги хвърляме.
Да, трябва да се внимава.
Вижте, вземете каквото искате.
Въпреки че ще ви е трудно да пренесете парите.
Предлагам ви един контейнер.
Всичко, което се побере в контейнера.
Ще го изпратя където посочите. Услуга "От врата до врата".
- Не, благодаря. Това ми стига. - Толкова малко?
Достатъчно е за играчки за сина ми.
Отче. Излъгах ви за едно нещо.
Имам повече от една монета. Дадоха ми три.
Мамицата ти!
Мръсна испанка!
Може да убиеш мен, но не и Санта Муерте.
Ела с мен, Мерче.
Хайде!
Готово. Спокойно.
Вече си в безопасност.
Проклет гринго!
Превод КАТИ БОБЕВА
Епизодът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО