De unde ești, Giacomo ?
- Gaeta. - E italian.
Giacomo, băiatul mort în procesul de exorcizare, era tot din Gaeta.
Ne minte.
Nu-l întreabă nimeni de ce are un arsenal la biserică ?
Moare un om, apoi moare altul, iar ea e acolo, prezentă !
Dar nu-i ajunge. Acum vrea s-o ajuți tu. Ascultă-mă !
Eu aflu tot. Asta și altele.
Am informatori buni.
Soțul tău a plecat pentru că ești nebună, că vezi fantome și de-astea.
Dă-ne înapoi ce ne aparține.
NEW YORK, SUA
SubRip by D3athD3al3r @ Myself Team
Știi ce naiba vreau.
Da, domnule.
Ce dracu' faci ?
Ai distrus un colier de trei milioane de dolari, idiotule !
Stai liniștit, te rog.
Dispăreți !
30 DE MONEDE
Să ne rugăm.
Reuniți aici, la primărie,
la 12:30, sâmbătă, 9 septembrie,
s-au prezentat cei care se legitimează drept...
Francisco Javier Cercas GarcĂ­a...
Ca să vezi, de când eram așa...
Și Cristina Fuentes PĂ©rez,
pentru a încheia căsătoria civilă
în virtutea autorizației acordate în dosarul numărul 73B.
Vreau să precizez
că au fost îndeplinite toate condițiile legale necesare
celebrării acestei căsătorii civile,
fără ca în ședința de analiză
să se fi prezentat vreun impediment sau obstacol,
sau cel puțin așa sper.
Scoate gustările calde, oamenilor le e foame.
Paco...
- Ce e, Paco ? - Cum adică ?
Te văd, Paco. Tu ai ceva.
N-am nimic, serios.
Zâmbește. Zici că ești la o înmormântare, nu la o nuntă.
- Nu-ți place cateringul ? - Cateringul e în regulă.
Atunci, ce e, Paco ?
De zile întregi ești așa. Parcă ai fi cu mintea în altă parte.
E totul în regulă. Serios.
Îmi spui ce ai ?
Întâi îi căsătoresc și pe urmă îi aduc aici, la hotelul nostru.
Ce naiba, Merche !
S-ar zice că profit de funcția mea ca să fac afaceri.
Tu n-ai adus pe nimeni aici. Au venit pentru că e prețul foarte bun.
Da, dar lumea vorbește. Știi ?
Lucrurile astea se scriu în ziare și îmi apare figura pe prima pagină.
Și ce vrei să faci ? Să închizi hotelul cât ești primar ?
Să fim serioși !
Oricare dintre cei care critică
ar fi putut deschide un hotel aici, cum am făcut noi. Dar n-au făcut-o.
Și știi de ce ?
Pentru că e mai ușor să vorbești decât să muncești.
- Aici, ia să vedem. - Pune-ți ochelarii, dragul meu.
- Mulțumesc, Juan Carlos. - Foarte bine. Superbi.
Mulțumim.
Noi doi ne spetim muncind în fiecare zi ca să o scoatem la capăt.
Da.
Înțelegi ?
Da.
- A venit ? - Nu.
Doamne...
- Doamne, numai probleme ! - Ce mai e acum ?
Nu mai vine tortul.
Alo !
- Unde ești ? -Sunt pe drum.
N-ar fi trebuit să te duci singur, n-ai dormit toată noaptea.
N-am nimic...
Doar că...
Nu-mi iese din minte.
- Ar trebui să vorbim cu cineva. - Cu cine să vorbim, Susana ?
Cui să-i spunem asta ? La dracu' !
Nu înțeleg de ce trebuie să-l aducă Tomás.
Pentru că e vărul miresei și e darul lui de nuntă.
S-a încăpățânat s-o aducă de la o cofetărie din Sepúlveda,
și acum așteptăm cu toții.
Nu știu. Poate, când ajungem acasă, nu mai e.
Vorbim diseară în liniște. Scoate-ți asta din minte.
E imposibil.
Nu înțelegi că e imposibil ?
La naiba ! O iau razna.
E o oglindă.
O oglindă...
O oglindă !
Tomás ? Ești bine ?
Tomás !
Paco, du-te...
Îl duceți la spitalul regional ?
Tomás !
- Tomás ! - Susana !
- Sunt aici. - Susana...
- Tomás, eu... - Nu purta centură de siguranță, Paco.
A ieșit cu capul prin parbriz.
Bine că airbagul a amortizat puțin impactul.
Ce dracu' e asta ?
E tort.
Tort ?
- Măi să fie... - Vin cu voi.
Eu nu voiam să extindem farmacia, dar el a insistat mult.
Am cumpărat apartamentul de sus, cel care e exact deasupra.
Era închis de mai bine de 50 de ani.
Totul era exact cum au lăsat:
mobila, patul făcut, cu așternut, plapumă, pernă...
Reamenajările zăpăcesc pe oricine.
N-a fost din cauza reamenajărilor.
A fost oglinda.
Poftim ?
Mai bine să vezi singur.
E aici.
- Asta ? - Da.
E tot acolo, nu-i așa ?
Ce ?
Gata, gata, Bravo !
Taci, Bravo !
- Ce e, Paco ? - Scuză-mă că te deranjez.
Știu că ești la cabinet, dar nu știam cu cine să vorbesc.
Nu mă speria. Ce s-a mai întâmplat ?
Nu pot să-ți explic. Trebuie să vezi.
- Unde ești ? - La farmacie.
- În apartamentul de deasupra. - Termin aici și vin acolo.
Bravo !
Ce e ? Bravo !
Asta e ?
Bine, gata. Liniștește-te.
Vino, hai !
Haide !
Liniștește-te.
Nu înțeleg ce se întâmplă.
Uită-te bine.
Ce vezi ?
- Arăți prost. - La naiba !
Nu e asta. Uită-te la masă. O vezi ?
- Ce ? Cartea ? - Foarte bine.
Acum întoarce-te.
La naiba !
Nu mă miră că Tomás s-a izbit de un copac.
- Ce faci ? - Vezi ?
Se vede ceva scris pe cotorul cărții.
Ce scrie ?
E în greacă.
EVANGHELIA DUPĂ IUDA
Atunci, Evanghelia după Iuda există ?
Se pare că e vorba despre evangheliile apocrife.
MANUSCRISELE DE LA MAREA MOARTĂ
Sunt evangheliile nerecunoscute de Biserică.
Atunci, sunt mai multe decât cele din Biblie ?
Sunt zeci.
E cea după Juan, cea după Santiago, cea după Maria Magdalena...
Sigur, a devenit celebru și de-asta toată lumea voia să spună versiunea sa.
Nu, nu e asta.
De fapt, sunt texte gnostice. E o sectă în interiorul creștinismului.
Le puneau denumirile astea ca să le dea importanță,
ca să pară autentice.
Ce spune ?
Nu știu. Uite, aici e un PDF, dar nu... să vedem...
"Iuda și-a ridicat ochii, a văzut norul luminos și a intrat în el..."
Ce s-a întâmplat ?
Nu știu, lipsesc cinci rânduri.
"Tu îl vei sacrifica pe omul care mă reprezintă".
Adică Hristos îi cere lui Iuda să-l trădeze.
Așa se pare.
Hristos a convenit cu Iuda în prealabil moartea Sa.
I se spune "Evanghelia trădării".
Ideea e foarte simplă.
- Dumnezeu e atotputernic, de acord ? - De acord.
Adică știe tot ce se va întâmpla.
- Da. - Știe și consimte.
Pentru că face parte din planul Lui, planul divin.
Se presupune.
Adică și trădarea lui Iuda face parte din plan.
Hristos vrea să fie trădat.
Hristos e cel care îi cere lui Iuda să-L trădeze,
pentru ca Mântuirea să fie posibilă.
Ascultă-mă. Dacă Iuda nu L-ar trăda,
Hristos n-ar ajunge pe cruce și n-ar învia.
Stai puțin...
În realitate, Iuda e cel mai mare sfânt,
fiindcă își vinde sufletul pentru ca Hristos să-Și împlinească destinul.
Iuda se sacrifică pentru El.
Ce faci, Remedios ?
Asta spuneau cainiții.
Scuze. O sută de grame de șuncă de York...
- Brânză de Burgos... - Da.
Și mai ai sângerete din ăla cum mi-ai dat data trecută ?
Da. Dar am un cârnat picant excelent.
- E foarte picant ? - Nu. Și nu-ți vine pe gât.
- Că, pe urmă... Știi ce zic ? - Nu, o să vezi că nu.
Dar cum de nu am auzit de asta în viața mea ?
Nu e un subiect care apare așa, oricum, la predica de duminică.
Dar povestea cainiților pune totul sub semnul întrebării, nu ?
Cum adică totul ?
Religia. Dacă Iuda a făcut doar ce i s-a spus,
asta schimbă totul !
De-asta a dispărut evanghelia.
Sau au făcut-o dispărută, pentru că deranja.
În principiu, da.
Cum adică "în principiu" ?
Întotdeauna au existat suspiciuni
că această erezie avea adepții ei, chiar și în ziua de azi.
De altfel, nu e lipsit de o anumită bază logică.
Adică îi iei apărarea ?
Nu, dar e la fel de ilogic ca versiunea oficială.
Atributele Domnului au cauzat întotdeauna probleme.
Problema esențială a fost întotdeauna cea a răului.
De ce Dumnezeu permite existența răului ?
De ce ?
Dacă un om nu poate alege între bine și rău, e liber.
Ca să fim liberi ?
Dar asta înseamnă să acceptăm suferința nevinovaților,
sărăcia, nedreptatea, crima.
Nu e atât de ușor să fii liber. E scump.
Răul e necesar ca să existe binele.
Dar, dacă răul e necesar... e ca și cum ai spune că e bun,
că aceia care fac rău
nu fac decât să-și joace rolul în cadrul planului divin.
Ar fi ca și cum am spune că e bine să faci rău.
Asta susțin cainiții.
Dar de ce mă întrebi ?
Pentru că există un lucru imposibil de înțeles.
Mai mult decât chestiunea răului ?
Mult mai mult.
Ți-am zis că nu mai vreau să-l văd.
Nu cunosc altă persoană care ar putea ști ceva despre asta.
Haide, Elena !
Urcăm ?
Ce e ?
Asta e.
Nu se poate.
Cum o să explici asta acum ?
Nu e o halucinație,
nu suntem nici isterici, nici drogați.
Ce o să faci ?
Te închizi în casă și nu discuți despre asta, ca data trecută ?
Nu e nicio șmecherie.
Măi să fie !
Ușa !
E deschisă !
Cum e ?
Nu se mișcă.
Stă tot deschisă.
Ce naiba se petrece aici ?
- La naiba ! - Ce ?
N-ați văzut ? Tocmai a trecut cineva !
Am văzut pe cineva de partea cealaltă a ușii !
Ia să-ți văd zâmbetul.
Lourdes, fă ce-ți spune domnul.
Zâmbește puțin, ca atunci când ești bucuroasă.
Acum e bucuroasă.
Nu e bucuroasă, iubito, uite ce figură are.
Juan Carlos.
Ce faci ? Poți veni puțin ?
Da. Mă întorc imediat. Într-un minut, un minut și jumătate.
Dar pare că...
De ce nu zâmbești ?
Părinții sunt cei mai răi.
Știi ce se întâmplă ?
Acum toată lumea are o cameră dată naibii pe mobil,
și asta nu se mai apreciază.
Nu spune asta, Juan Carlos. Eu apreciez.
N-ai cumva o cameră de supraveghere,
din cele mici, care se pun pe clădiri ?
Pentru primărie ?
Nu, pentru hotel. În ultima vreme, umblă mulți hoți, n-am încredere.
Trebuie să mergi la Segovia, la Media Markt.
Nu, te duci tu. Am nevoie de patru urgent.
- Trei sute de euro ajung ? - Dar de ce să mă duc eu ?
Pentru că așa câștigi un ban.
Trimiți pe toată lumea la Media Markt, normal că nu te apreciază.
O să ajungi să închizi magazinul local, dacă nu te trezești.
Lăsați-mă singur.
Cum ? Nu.
O să rămân peste noapte aici, până voi descoperi ce se întâmplă.
Nu pot să te las să te expui iar. E periculos.
Elena, te rog...
Hai să-l lăsăm singur. Ai încredere în mine.
Să mergem.
Închideți ușa.
Opusul credinței nu e îndoiala, e teama.
Și nu trebuie să te temi de teamă.
Dar ce se întâmplă ?
- Îl lăsăm singur ? Nu se poate ! - Stai. Uite.
Ai pus camere ? Ești nebun ?
- Dacă se întâmplă ceva, avem filmarea. - Da, dar nu i-ai spus nimic.
Bineînțeles că nu. Vreau să știu dacă are vreo legătură cu toate astea.
Dar nu știa nimic de oglindă.
Nu, nu știa nimic nici despre vițel, nici despre ouija,
și totul îl indică pe el. Să fim serioși ! Ăsta e adevărul.
Asta e ideea soției tale ?
Nu, ea nu știe nimic.
- Pare ideea ei. - Ea vrea să-l dea afară din sat.
- Eu i-am zis că n-avem dovezi. - Da, dar cu asta, poate că ai.
Sau poate că nu. E mai bine să avem mai multe informații, nu ?
Nu e idiot. În zece minute, va descoperi camerele.
Să te văd atunci ! Să văd ce față faci.
Nu, se fac foarte mici în ultima vreme.
Am stat toată după-amiaza să le ascund.
Nu-mi place deloc asta.
Asta e aplicația. O descarci, parola e "Pedraza",
și așa poți vedea totul de acasă.
- Nu. - De ce nu ?
Nu, e un joc murdar.
Ție ți-ar plăcea să fii filmat fără să ți se spună ?
În plus, știu că e adevărat ce se întâmplă acolo.
La fel de adevărat ca faptul că noi doi vorbim acum aici.
N-am nevoie să dau pe față pe nimeni.
Paco, te simți bine ?
Da.
Stai de o oră acolo.
Paco ?
- Da ? - Stai de o oră acolo.
Imediat.
- Vii în pat ? - Mi-a făcut ceva rău la stomac.
- Bine, te aștept în pat. - Vin imediat.
Caută
Începe
Ai văzut șobolanul ?
Ha-ha-ha... Tragi cu ochiul ?
Nu puteam să dorm. Mai bine asta decât teleshopping.
- Ce faci cu mobilul ? - La naiba, Merche !
Ce m-ai speriat !
Ce faci cu mobilul ? E cinci dimineața !
Mă uitam la ceas.
Nu pot să dorm și mâine mă trezesc la șapte.
Bine.
Bine, ce ?
- Te uitai la porno, Paco. - Ce porno ? Ce spui ?
Trist nu e că te uiți, ci că vrei să te ascunzi de mine.
Scuză-mă.
Dacă vrei să faci dragoste, spune-mi.
Acum n-am chef, dar tu spune-mi.
A adormit.
Bună dimineața !
- Bună dimineața ! - Am adormit.
Scuze, îmi pare rău.
Va trebui să încerc în altă zi.
Uite.
Ce s-a întâmplat ?
M-ați filmat toată noaptea ?
- Numai pentru siguranță. - Siguranța cui ?
- Trebuie să vezi imaginile astea. - Uite-ți reflexia !
Trăiește !
Și acum avem dovezi.
Părinte !
El e, nu-i așa ?
Cel din camera cealaltă. E Giacomo.
Nu-ți dai seama ? Oglinda aia reflectă temerile tale.
Scoate ce e mai sumbru în mintea ta.
Gândește-te la Tomás, farmacistul.
Și lui i se întâmplă ceva asemănător.
Nu lăsa asta să te distrugă.
Mă ameninți ?
Lasă-l să plece.
Uite, acolo era o oglindă.
Ieri n-am închis un ochi. Mă tot uitam la ea.
Eram convinsă că în orice clipă va deschide ochii.
Fiecare traumatism e diferit, nu ?
Nu știi niciodată cum va reacționa corpul omului.
Uneori, are nevoie să stea așa, inert, ca să se refacă.
E tot acolo, nu ?
Poftim ?
Dacă pui mâna pe masă,
simți cartea.
Când pui mâna, poți s-o miști.
Asta înseamnă că există,
că partea noastră e falsă.
Înțelegi ?
Ar trebui s-o vedem,
dar n-o vedem. Dintr-un motiv...
... ascuns.
Îmi iei și mie o cafea ?
Antonio ?
- Nu am monede, Elena. - Da.
Spune-i amicului tău să aibă grijă. Sunt foarte supărați.
Cine ?
De ce spui asta ?
Cei de la Roma.
Vorbești despre Vergara, preotul ?
Sunt pe urmele lui.
Și acum știu că o ai tu.
Ce am eu ?
Moneda.
Eu îi aud noaptea. Dar foarte încet.
Trebuie să faci multă liniște.
Adorm, și ei încep să-mi vorbească.
Și ce îți spun ?
- Și asta ce înseamnă ? - La naiba, Paco, e un mesaj !
Da... Pentru cine ?
Pentru cine oare ? Pentru Vergara !
Ce e în spatele ușii îl afectează direct.
- Treaba cu bărbatul de pe scaun. - Ce ?
Băiatul care a murit.
- Giacomo. - Da.
Da....
N-o să scoți nimic de la el. Știi asta, nu ?
Dar, dacă facem presiuni asupra lui...
Mi s-a părut diferit, era afectat.
Ce e ?
Ai închis obloanele ?
Vergara, nu !
Nu, te rog !
Paco !
Asta o să faci tot restul vieții ?
Nu-mi ține predici, Elena. Eu sunt preotul. Hai, dă-te la o parte.
Ai ajuns aici fugind de ce te chinuie, orice-ar fi asta.
Dă-te.
Credeai că nu te găsește, dar te-a găsit.
Și e aici, de partea cealaltă a oglinzii.
Dar cum ești doar un laș, vrei s-o distrugi.
Ce vrei, să-mi înfrunt fricile,
ca un manual de autoajutor din aeroport ?
- Ce știi tu de frică, Elena ? - Sparge-o.
Sparge-o, dacă vrei, dar se va întoarce.
Ai încercat totul, nu ?
Ai negat, ai spus că e o înscenare,
ai dat vina pe noi, ai făcut totul, dar n-ai spus adevărul.
De ani întregi mă învinovățesc, n-am nevoie de o oglindă pentru asta.
Vreau să vorbesc cu tine între patru ochi.
Spune-i să plece.
Ieși de-aici.
Am avut o șansă, dar am irosit-o.
Ei voiau să fim de partea lor. Mai știi ?
Dar nu i-am luat în seamă,
ne-am crezut mai buni decât ei.
Nu ești real.
Exiști doar în mintea mea.
Ușa e încă deschisă.
Vor să ne mai dea o șansă,
dar trebuie să răspundem cu un gest,
un lucru care să arate că suntem de partea lor.
De ce e așa de important ?
Știi foarte bine.
La naiba, le închide.
Nu e la mine.
Ia-i-o.
E moneda.
Vor moneda.
Așa de greu îți e ?
Dacă nu o faci tu, o fac eu.
Nu vrei să te audă ?
Nu !
La naiba !
N-o să faci nimic.
Vrei să vorbești cu el ?
E aici, cu mine.
De câte ori ai visat să vorbești cu el, să-l implori să te ierte ?
Giacomo...
- Ce facem ? - Dă-te la o parte ! Dărâm ușa.
Nu-ți amintești ?
Tu...
... m-ai omorât.
Vrem să știm dacă ne mai porți pică.
Vreau...
să mă odihnesc.
Vrem doar să ne ierți.
Suntem ca tine, captivi în memorie.
Să...
mi-o ceară el.
Giacomo...
Iartă-mă.
Nu te aud.
Iartă-mă, Giacomo.
M-am gândit...
Niciodată !
Ai avut dreptate, Elena.
Vor moneda.
Când m-ați întrebat de cainiți, nu v-am spus tot adevărul.
În sfârșit !
Secta e încă activă. A fost mereu de-a lungul secolelor.
În Roma.
Unde în altă parte ?
Nu-mi place să vorbesc despre dușmanii Bisericii,
mai ales pentru că cei mai mulți aparțin chiar Bisericii.
TEOLOGIA SFÂNTULUI IRINEU
Cainiții caută să facă tot răul posibil,
pentru că așa se împlinesc adevăratele căi ale Domnului.
Sunt precum catolicii, dar invers.
Au preoți, episcopi,
relicve.
E reflexia întunecată a lui Dumnezeu.
Veniți.
Ai văzut asta, Paco ?
Sângele Sfântului Ambrozie.
Asta e o bucată din buretele cu care i-au dat lui Iisus să bea oțet.
Restul e la Escorial.
Biserica prețuiește obiectele care au fost în contact cu Iisus
sau cu sfinții.
În principiu, ca mărturie, dar, de fapt, înseamnă mult mai mult.
Ce vrei să spui ?
Sunt obiecte puternice.
Au fost în contact cu divinitatea. Înțelegi ?
Simpla lor prezență ne ocrotește.
Ca și cainiții. Și ei au relicvele lor.
Exact.
Dar ei nu caută Sfântul Giulgiu, nici sângele Sfântului Ambrozie.
Ei vor obiecte care i-au făcut rău lui Hristos.
Suferința lui Dumnezeu e cea mai puternică energie.
Cuiele de pe cruce, spinii din coroană,
lancea lui Longinus.
- A cui ? - A lui Longinus.
Soldatul roman care a străpuns corpul lui Hristos cu lancea.
Cele treizeci de monede ale lui Iuda.
Găsirea celor 30 de monede
ar presupune prăbușirea definitivă a creștinismului.
Cine adună cele 30 de monede va avea
o armă mai puternică decât însuși Chivotul Legământului.
Gândiți-vă o clipă...
Nu există suferință mai mare
decât cea a trădării.
Tu ai una, Elena.
Nu putem permite să ajungă la ei ! Numai eu pot împiedica asta.
Îi cunosc,
le știu punctele slabe. Sunt vanitoși,
le plac confruntările,
le place când rivalul e la înălțimea lor.
De ce n-au venit în sat,
înarmați până în dinți ca să ne distrugă pe toți ?
Pentru că le place să se joace.
Vor să ne pierdem mințile !
Dar eu sunt mai puternic decât ei. Tu n-ai rezista niciunui atac, Elena.
Trebuie să ținem moneda într-un loc sigur.
Aici, în sacristie.
Poate că aveți dreptate.
Poate ar trebui să mă duc acasă, să iau moneda și s-o aduc aici,
unde trebuie să stea.
Nu te speria.
Stai liniștită.
Să mergem.
Hai !
Nu !
Tu te-ai înfruntat singur cu oglinda.
După tot ce s-a întâmplat,
cred că am dreptul să fiu eu cea care o duce acolo unde îi e locul.
Tu rămâi aici.
Nu știu... Poate greșim.
E aici.
Stai.
Elena.
Mi-ai spus că te duci acasă și ai venit aici, la cabinet.
Ce e ?
N-ai încredere în mine ?
Crezi că sunt unul dintre ei ?
Că o să vă trădez ?
Înainte îți era frică, iar acum pari foarte sigur pe tine.
Ce s-a schimbat ?
Ce ți-a spus reflexia ?
Gândește-te puțin. De ce să-ți spun tot adevărul ?
Eu îi înțeleg, dar nu sunt unul de-ai lor.
Cu ani în urmă, Giacomo mi-a dat moneda și cred că trebuie s-o păzesc.
Ți-am împrumutat-o ca să mă îndepărtez puțin de ea.
E grea ca o piatră de moară.
Cred că acum trebuie s-o păstrez într-un loc mai sigur.
Păstreaz-o, dacă vrei.
Voiam doar să te protejez.
O să fiu la biserică, dacă aveți nevoie de mine.
Ar fi fost mai simplu să spui adevărul de la început, nu ?
Am vrut doar să vă feresc de toate astea.
E foarte greu de crezut că nebunia asta mai există în ziua de azi,
când oamenii merg la lucru, se căsătoresc, plătesc ipoteca...
Eu sper doar să merite osteneala,
pentru că au murit oameni din cauza ei.
- Ce faci ? - Îi trimit un mesaj lui Laguna.
Ce îi spui acum ?
Orice, mai puțin adevărul. Ideea e să vină. Acum.
Stai, nu te mișca.
Ce faceți, părinte ? La plimbare ?
- Uită mesajul. - Poftim ?
Mesajul lui Paco. Uită de el.
Nu e nevoie să mergi la cabinetul Elenei. E totul în regulă.
E totul în regulă ?
Acum te întorci la secție și nu spui nimănui că m-ai văzut.
Nimănui.
Peste o jumătate de oră, vreau să te văd la biserică.
Aruncă-mi moneda.
Poftim ?
Aruncă-mi moneda. Număr până la trei.
Unu,
doi...
Ascultă...
Și, dacă nu e el,
dacă ăsta e cel din oglindă,
unde e Vergara ?
Vergara e în oglindă.
Lupta dintre Bine și Rău.
Acum vă voi spune unde e răul.
Nu-l căutați în infern, bineînțeles.
Răul e lângă voi, în inima propriei voastre case.
Răul e acel domn care apare zâmbind la televizor,
promițând să vă rezolve toate problemele.
Niște probleme pe care, de fapt, chiar el le-a creat.
Vă păcălește.
Vă minte.
Și voi îl tot votați.
De ce ?
De frică,
pentru că preferați răul cunoscut în locul binelui necunoscut.
Să vedem cum trecem dincolo.
Nu știu...
Ce faci ?
Ce vrei să faci ?
La naiba !
Ce dracu' e asta ?
Ca în Alice.
Paco !
Vino, pe aici...
Dumnezeu vrea dreptate,
Dumnezeu vrea să-i denunțăm pe cei care ne manipulează cu vorbele
în timp ce ne fură ce ne aparține.
În fiecare zi, găsim un nou caz în ziar. Da, e adevărat,
din când în când, lasă câte unul să fie prins,
ca să pară că totul e sub control,
dar se întorc și sunt mereu aceiași.
Și voi știți asta și acceptați.
Știți despre cine vă vorbesc.
Și aici avem unul dintre ăștia
care salută dimineața, dă mâna cu tine după-amiaza,
și noaptea te mușcă de gât.
Acest vampir a pus stăpânire pe jumătate de sat.
- Și vrea și cealaltă jumătate. - Așa e !
- Da. - Hoțul !
- Blestematul ! - Primarul e vinovat de toate !
Nerușinatul !
Stai liniștită, Merche.
Și tu ești o victimă.
Ambiția soțului tău l-a făcut să părăsească biserica
și să celebreze ceremonii păgâne acolo, în față.
Pe urmă, disprețuiește taina căsătoriei,
umblând cu femeia aia care are de-a face cu animalele.
Elena !
Mi-a omorât un porc !
Afară !
Acum îi mănâncă din palmă.
Nimic nu va împiedica lighioana aia să pună stăpânire pe tot satul.
Nenorocita !
Nimeni...
și nimic...
în afară de noi !
Noi !
- Da ! - Noi !
Noi !
Să mergem după el !
Unde e moneda ta ?
Uite.
CLINICĂ VETERINARĂ
Să mergem !
Elena nu e aici.
Se pare că e totul în regulă, dar vor să se asigure.
Se spune că se poate trezi în orice clipă.
Ce s-a întâmplat, Paco ?
Un accident în casa lui Tomás. Știi, fac reamenajări.
Stai liniștită, n-a fost nimic, doar o mică lovitură.
Am încercat să te sun, dar mi-a fost imposibil.
Stai liniștit. Ne vedem acasă. Bine ?
Bine. Tu unde ești ?
Ascultă, Paco...
Ce ?
Nimic.
Nimic. Vreau să te văd.
Să vii repede, te rog.
Vin imediat.
Ați scăpat ca prin minune.
Ce spui ?
Ați jucat bine, dar mingea e în terenul vostru și se vor întoarce.
Antonio, lasă-mă puțin, fii bun.
Vrei să te odihnești, nu-i așa ?
Da, vreau să mă odihnesc.
Vrei să se termine partida ?
Da, vreau să se termine partida și să mă întorc în vestiar.
Cum se face asta ?
Înțepând mingea.
Traducerea și adaptarea OLIVIA PRIMEJDIE
Sfârșitul episodului 3