Preveo: Bambula
28 GODINA RANIJE...
DECEMBAR 2022.
Neverovatno sam ponosan na svoju vojnu karijeru, dvaput sam bio na frontu,
ali, nikad nisam bio karijerista.
Našao sam svoju strast u Vojnoj istraživačkoj laboratoriji.
Pomoću beneficija za veterane išao sam na Kalifornijski državni univerzitet,
i trenutno predajem biologiju u srednjoj školi. -Dobro, Dene.
Mislim da Artur još pregleda predlog. -Sjajno, ali mi treba još podataka,
a ja sam u blizini, stoga želim da iznesem
novi predlog večeras. -Staviću te na čekanje.
Mjuri? Mjuri!
Niko od vas nije moje dete. Je li neko video Mjuri?
Stižem! -Uzmi ovo. Imam misiju. Nosi ovo u kuhinju.
Da, gospodine. -Tako je. Marširaj.
Sjajna zabava, Dene. -Hvala. Cenim...
Kuća vam divno miriše. -Hvala. -Zahuktava se
finale Svetskog prvenstva. -Forester.
Izvinite, narode. Ukrašću ga na trenutak. -Izvinite, narode.
Nestalo nam je božićnih salveta. Imamo "Ovde sam samo zbog alkohola"
ili "Srećan 70. rođendan." -Bolje je "Srećan 70. rođendan." -Da.
Dušo, trenutno sam na čekanju. Pokušavaju da nađu Artura.
Sada? -Upravo sada. -Udariću te
u tvoje nažalost veoma lepo lice. -Ovo je važan poziv.
U finalnom krugu sam. Ovo je pravi posao u stvarnoj laboratoriji.
O tome sanjam. -Mjuri sanja da...
gledaš utakmicu s njom.
Obećavam da ću se vratiti pre kraja utakmice.
U redu? -Dobro. -Šta je ovo? -To je...
Tvoj tata je poslao Mjuri božićnu čestitku. Možemo li o tome sutra?
Dušo, razgovaraćemo o tome. Denijel. Šta je?
Ne moramo da razgovaramo. -On samo pokušava da bude deda.
Izgubio je pravo da upozna unuku
kad je napustio tvog muža.
Niko ne jede mog Deda Mraza od tunjevine.
Kad se vratim, imaću novi posao
i poješću ga celog. -Dene. -Ćao.
Arture. Ćao, druže. -Drago mi je što si pozvao.
To je veoma konkurentna pozicija. -Da, gospodine.
I najvažnije je iskustvo.
Imam iskustvo u vođenju.
Vodio sam borbene misije u Iraku. -Da li je to primenljivo ovde?
To dobro dođe kad predaješ u srednjoj školi. -Slušaj.
Ti si sjajan kandidat.
Jedino ti fali iskustvo u privatnom sektoru.
A to je ono što tražimo.
Ne, ne, narode... -I zato smo morali da donesemo tešku odluku.
Našli smo nekog drugog. Njegova biografija i obrazovanje...
Više nam odgovara. Žao mi je, Dene.
Srećno.
Da.
Naravno da ti nisi taj. Kakav si idiot.
Izvinjavam se.
Šta se desilo?
Idemo uživo iz Katara s prvog Svetskog prvenstva koje se održava u...
Znaš li ko je Selman Vaksman? -Znam.
Otkrio je vakcinu za tuberkulozu. -Stvarno?
Znaš li gde ju je otkrio? -Reci mi.
U zemlji s crvima i kakom.
Ekstremna vrelina u našem gradu domaćinu
čini igranje leti sasvim nemogućim. -Vidiš li ove ljude...
što igraju fudbal tamo? Oni su najbolji na svetu.
Možeš li da veruješ? -Ja hoću da budem najbolja. -Stvarno?
Kao što si ti u nauci.
Kao što sam ja u nauci.
Znaš šta treba da budeš najbolja. Moraš reći sebi,
"Uradiću..."
Moraš da stvarno misliš ovo. "Ono što niko drugi neće."
U redu?
Predodređen sam da uradim nešto posebno sa svojim životom.
Sve će biti u redu, tata.
Hvala, dušo. To je veoma lepo s tvoje strane.
Mada sam prilično siguran da bi trebalo da ti ja to kažem
a ne obrnuto. -I evo ubacivanja iz kornera.
Ovo bi moglo da bude to. Stiže... I izbacio ju je golman.
To su makazice. -Tata, gledaj. -Samo malo!
Ide ka golu. Sam je, samo jedan odbrambeni igrač je iza njega.
Grabi ka golu. To je neverovatno! Može li on to? Da, može!
50 do 60 naoružanih ljudi i žena stoje na terenu.
Ušli ste.
Dobar prijem. U redu je.
Mi smo vi. 30 godina u budućnosti.
U redu je, dušo. -Mi vodimo rat.
Naš neprijatelj nije čovek. I gubimo rat.
Za 11 meseci, sva ljudska bića u budućnosti
biće zbrisana s lica zemlje
ukoliko nam ne pomognete.
Potrebni ste nam.
Naši očevi, majke, dede i babe,
potrebni ste nam da se borite uz nas
kako bismo imali šansu da pobedimo u ovom ratu.
Je li ovo šala?
Vi ste naša poslednja nada.
SUTRAŠNJI RAT
Pre 12 meseci, nismo imali pojma kako će ove reči
promeniti sve u našem svakodnevnom životu. Smesta su napravljeni kompleksi
po celom svetu za slanje vojske u budućnost
kako bi pomogli u borbi protiv Belošiljaka. -Prvih 1.000 vojnika ide
28 godina u budućnost.
Mi ćemo nestrpljivo čekati njihov povratak.
Sedam dana kasnije, te nade su razvejane kad je samo šačica vojnika preživela.
Pošto je samo 50% vojske sposobno da putuje kroz vreme,
civili su bili neophodni da se podrže ratni napori,
pa su se svetski lideri složili
da ustanove prvu svetsku regrutaciju. -Juče, oni su bili civili.
Mi smo vi. -Ali danas, oni su vojnici.
Ali i pored toga što se hiljade civilnih vojnika
šalje nedeljno, buduća globalna populacija
je trenutno procenjena na manje od 500.000.
Zbog toga što je stopa preživljavanja regruta manja od 20%,
mnogi ljudi se pitaju, da li je vredno toga?
Antiratni pokret dobija na zamahu.
Neredi i protesti su širom sveta.
Šta treba da radimo? Da se predamo i kažemo, "Žao nam je što umirete"?
Ali zašto da se i dalje borimo u ratu koji
što se nas tiče, još nije ni desio? -Naša deca
i unuci umiru. Ne možemo stajati sa strane i dozvoliti
da budu zbrisani s lica zemlje.
Zato moramo regrutovati više civila. Potrebni su nam ljudi za borbu,
ali takođe su nam potrebni ljudi da rešimo problem.
Moramo učiniti sve što možemo da zaustavimo vanzemaljce sada.
Ovo nam je možda poslednja šansa da spasemo ljudsku rasu.
Molim te ne daj im da te regrutuju. Molim te ne daj im da te odvedu.
Mislim da si imala košmar, dušo. -Ne daj im da te odvedu. Molim te nemoj...
U redu je. Samo diši. U redu je.
Samo diši. Duboko diši. Zar ne, tata? -Da. Udahni...
Izdahni. Da. Da.
Šta se disanjem ubacuje u tvoj krvotok? -Kiseonik.
Kiseonik. Veoma dobro. Treba ti kiseonik.
Kiseonik hrani tvoj... -Mozak.
Tvoj mozak. -To je prelako. -Prelako je?
Dobro. Kroz proces disanja u šta se kiseonik pretvara?
Ugljen dioksid. -Kako se još ugljen dioksid zove?
CO2. -Dobro. Možda ti treba...
Možda ti treba fizički izazov. Šta kažeš na ovo?
Zašto ne probaš da me stisneš što jače možeš? Vidi da li me možeš povrediti.
Ne, ne toliko jako. Otvorite 47. stranu u knjigama,
tu je fotosinteza i magija hlorofila.
To je veoma zanimljivo štivo. Kad kažu magija,
to nije poput izvlačenja zeca iz šešira,
ali jeste magija, ako razmislite o tome.
Ono što mi izdišemo, drveće udiše?
Znam, ostali ste bez teksta jer je to toliko zanosno.
Dobro. Ako želite da pričamo o nečemu drugom,
pričajmo o tome. Šta vas uzbuđuje?
Bilo ko. O čemu želite da pričamo?
Bilo ko?
Zaista? Bilo ko. Bilo ko u odeljenju osim Martina?
Odeljenje, o čemu Martin želi da pričamo? -Drevnim vulkanima.
Drevnim vulkanima. -Vulkani su bes prirode, narode.
Da, što si vizuelno demonstrirao na poslednjem sajmu nauke.
Koja je svrha? -Molim? -Svega.
Škole, ocena, koledža... Sve su to gluposti.
Da. Videli smo nove procene brojeva.
Gubimo, tačka. Vanzemaljci će nas sve pobiti.
To su cifre iz 2051. godina. To je za 30 godina. -Pa?
Vode hiljade ljudi svake nedelje.
Moj ujak, Tinina mama. Oni su mrtvi.
Slušajte, narode.
Znam da izgleda prilično loše.
Ali ako ima nešto što svetu treba trenutno, to su naučnici.
Ne smemo prestati s inovacijama. Tako rešavate problem.
Nauka je važna. Stoga moramo da se fokusiramo.
Javite se u svoju lokalnu MEPS ispostavu da potvrdite regrutacijski status
Nije naš rat!
Džejms Denijel Forester Mlađi. -Da. -Koristite ime Džejms ili Džim?
Koristim Den, srednje ime. -Izvod iz matične knjige rođenih, pasoš? -Da.
Treba da je tamo. Kao i moj ugovor o zaposlenju.
Možete li sesti, molim vas? Tamo. -Naravno.
Hvala. -Skinite košulju, molim vas.
Da skinem košulju? Čemu to služi?
To je samo test.
Malo više stegnuto, verovatno, ali nema veze.
Pojas. Dobro. Je li ovo vozački ispit?
Nije. -Ne? Nemate šale u budućnosti?
Imate li dece, g. Forester? -Pogled gore. -Imam ćerku.
Ne vidim njen izvod iz matične knjige rođenih. -Nije tamo? -Ne.
Nisam znao da vam treba njen izvod.
Nije obavezno. Međutim, ako umrete u borbi... -Ispravite ruke.
Vaša porodica će dobiti milion dolara.
Verovatno biste želeli da potvrdimo ko vam je porodica.
Da. Samo malo. -Malo ćete osetiti hladnoću.
Kakav je ovo test? Šta testirate?
SMRTOVNICA - 47 GODINA MESTO SMRTI - VELSTAR KENESTOUN BOLNICA
Šta šapućete?
G. Forester, prebačeni ste na aktivni-2 status.
Šta? -Ispunjavate sve uslove za regrutaciju.
Koji su uslovi za regrutaciju? Puls?
Piše da ćete u 11:23 po istočnom vremenu, 13. oktobra, 2030,
biti proglašeni mrtvim.
Piše da ću umreti za 7 godina?
Zagrizite. -Kako ću umreti?
Ne možemo otkrivati takve informacije, gospodine. -Ali znate?
Zagrizite ovo ako ne želite da pregrizete jezik.
Izvinite, gospodine. Još nešto. -Možete li da poslušate i zagrizete, gospodine?
Skloni mi ruku s lica inače ću ti odgristi prst.
Samo malo. Možemo li ovo usporiti na trenutak?
Stanite. Možemo li ovo usporiti na trenutak?
Ovaj uređaj vam omogućava da skočite u i iz budućeg rata.
Sinhronizovan je s vašim jedinstvenim biopotpisom
i može biti uklonjen nakon što odslužite svoje.
Narukvica za skok nam omogućava da vas pratimo bilo gde na Zemlji.
Bilo kakav pokušaj izbegavanja regrutacije ili petljanje oko uređaja
rezultovaće vašim utamničenjem, ili vaše žene ili odraslog rođaka
umesto vas. Imate 24 sata da završite to što imate
i da se javite na osnovnu obuku. Imate li pitanja?
Možete da idete.
Vidim da ste bili vođa čete pri Komandi armije za specijalne operacije? U Iraku?
Da, pre 15 godina.
Hvala na službi. Opet.
Ko će mi reći čega se seća?
Po pitanju svojih sedam dana? Bilo ko?
Teri.
Hoćeš li nam reći čega se sećaš? -Kliktanja.
Bože, još ne mogu da izbacim taj zvuk iz svoje glave.
Čim počne, ostatak sledi.
Tad shvatiš, nikad neće prestati.
Sve dok svi ne budemo mrtvi.
Znaš li koliko ljudi se vrati? 30%. 30% regrutovanih se vrati.
Razgovaram s njima svakodnevno, i toliko mnogo pate
od post-traumatskog stresa da jedva mogu da pričaju.
Vidim zašto ne radiš u odeljenju za regrutaciju.
Pobeći ćemo. -Dođi ovamo.
Pobeći ćemo. To ćemo da uradimo. Ti, ja i Mjuri moramo da pobegnemo.
Imamo 24 sata. Ne znam kako da pobegnem od vlade.
Znaš nekoga ko ume.
Ne. -Moramo. Dene.
Neću ništa od njega da tražim. -Ne traži zbog sebe.
Traži zbog mene. Traži zbog mene, Dene.
Traži zbog Mjuri.
Alo?
Upucaćeš me? -Nisam te prepoznao.
Mora da je to zbog tog tvog metroseksualnog izgleda.
Ili pusti bradu ili nemoj. -Kriva je moja brada?
Zato me ne prepoznaješ?
Imaš novi dodatak. -I ti. Dezert igl, kalibar 50.
Kul je. -Da, odradi posao.
Posao ubeđivanja sveta da imaš malu kitu?
Šta je ovo? -Sviđa ti se? To je verzija za odrasle
u odnosu na onu tvoju igračku u kojoj si se dovezao. -Tvoj je?
Da. Imam i bulit mustanga parkiranog iza.
Verovatno još se nisi bio rodio. Daj da vidim.
Serija C. Druga generacija.
Senzor je kalibriran za tvoj puls.
Srećom...
obratio si se jedinom čoveku za koga je ovo prosto kao pasulj.
Kamo sreće da ne piješ dok radiš ovo.
Kamo sreće da se Stivi Niks pojavi u rođendanskom odelu
s teglom krastavčića i bocom losiona za bebe.
Šta? -Ne razmišljaj previše o tome.
Zašto si došao kod mene? Zbog dobre recenzije na Jelpu?
Daj, bre. Znam šta radiš ovde. Imaš master iz inženjerstva
i sveobuhvatni prezir prema američkoj vladi,
da ne spominjem nevidljive izvore prihoda. -Kako to misliš?
Popravljam avione za jednog bogataša. On ima C-130 tamo.
Da, sigurno tako možeš priuštiti džip
i dezert igl, lovatoru.
Proveravaš da li sam ozvučen? -Da. To mi je palo na pamet.
Dođeš ovde u iznenadnu posetu,
pričaš o mom nepoverenju u federalnu vladu
i mojim "nevidljivom izvorima prihoda." Da, to zvuči kao navlačenje u zamku.
To je navlačenje u zamku? Tako to zvuči, Peri Mejsone?
To je zato što neprestano gledaš Sopranove u svojoj prikolici?
Misliš da ću se izvući regrutacije ako vladi predam tebe?
Da će te federalci izvući iz tvog džipa?
Jeste li čuli to, momci? Pošaljite Stivi Niks.
Zašto bi inače došao? Nikad nisi želeo moju pomoć.
Šta si mi upravo rekao?
Prošle su godine, decenije...
Jedino što smo želeli od tebe bilo je malo pomoći.
Dobro bi mi došla tvoja pomoć prilikom sahranjivanja tvoje žene.
Da ti nešto kažem.
Nemaš pojma šta se dešavalo između tvoje majke i mene.
Kad sam se vratio iz Vijetnama, bio sam na samom dnu...
ambisa.
I ja...
Nisam mogao da nađem izlaz.
Nisam mogao da pobegnem od svog besa i nasilništva.
Nisam mogao da se kontrolišem. Nisam mogao da se prepoznam.
Ali znao sam da sam opasan.
Besan si na mene ceo život jer sam vas napustio,
ali pazi šta ti kažem, bilo bi gore po tebe i tvoju majku
da sam ostao. -Ne.
Nisi ti otišao zbog nas.
Digao si ruke, jer si kukavica.
A i dalje si. Prestani da šalješ božićne čestitke na moju adresu.
Nikad nećeš upoznati Mjuri.
Nećeš dobiti drugu šansu.
Dozvoljeno je podići 400 dolara s bankomata, ali ako odemo iz grada...
Šta? Ćao. Jesi li dobro?
Ne znam šta će mi se desiti ako odem,
ali oboje znamo šta će se svima nama desiti ako ostanem.
Naći ćemo rešenje zajedno. -Znam kako da odradim ovo.
U pitanju su 7 dana. Preživeću. Ja sam čvrst momak.
Ti si čvrst? Čovek koji plače prilikom svake prehlade?
Da.
Moraš da joj kažeš.
Šta to radiš? -Tražim vakcine.
Našla si neku? -Ne baš.
Teško je kopati. -Važno je...
Dobro je to što radiš
svojim stopalom. Moraš da dodaš tome težinu... ali onda moraš da upotrebiš...
Šta je ovo? -Poluga. -Poluga.
Kopile. -Ti si to uradio. -Sranje.
To bi trebalo da je dublje zakopano.
Daću ti 10 dolara ako kažeš mami da si ti isekla kabal, a ne ja.
Dvadeset. -Dvadeset? Dobro.
Daj pesnicu u to ime. Tako je.
Dakle...
Slušaj, šećerlemo.
Moram na put.
Biću odsutan oko nedelju dana.
Regrutovan si.
Da.
U redu je. Ne brini.
Hoću da znaš nešto.
Vratiću se.
Dobro.
Znaš da te volim, šećerlemo.
Narode, svi vi imate nešto zajedničko.
Bez obzira na vaše godine, profesiju, etničku grupu ili pol,
bez obzira na vašu biografiju, vi ste sada heroji.
Odgovorili ste na poziv. To je bio vapaj za pomoć kroz vreme.
To je glas vaše dece...
I potrebni ste im.
Žrtva koju podnosite sada je za njih.
Po prvi put u ljudskoj istoriji, oružane snage iz svake nacije
ujedinjene su protiv jednog neprijatelja. -Ja sam vodnik Dijaz.
Ja vam nisam prijatelj. Ovo jeste.
Za 7 dana, kad budete poslati
u taj rat... -Obmotaj to čvršće.
Nećete se boriti za svoju zemlju. -Otvorite ležište, molim.
Borićete se za svet.
Hoću da isprazniš oružje.
Grla i abdomeni... U to ciljajte.
U ime Ministarstva odbrane
i zahvalne nacije
zahvaljujemo se na vašoj službi. Poručniče Hart.
Vaša rotacija trajaće 7 dana.
To je 168 sati. Na kraju vaše rotacije,
ako narukvica za skok pričvršćena za vašu ruku utvrdi
da ste još klinički živi... -Ima li doktora?
Automatski ćete biti vraćeni nazad gde god da se budete nalazili,
i vaša rotacija biće završena.
Zaboravite ono što mislite da znate o osnovnoj obuci.
Nećete marširati, puziti ni penjati se. Neće biti sklekova, zgibova,
ni terena s preprekama. -Radovao sam se tome.
Uzećete ono što dobijete i obući ćete se što brže možete.
Farmerke s rupama, pantalone za jogu,
kratke pantalone, sve će biti zamenjeno. -Ne razumem kriterijum za
šta se baca a šta ostaje. Uzeli su mi šorc, ostavili su jaknu,
što je očito, moda pre funkcionalnosti.
Onaj tip tamo nosi kuvarsku kapu.
Nisam razumeo ovo. Ovo nije vojni problem.
Kupio sam ovo u jeftinoj radnji za 30 dolara
jer sam mislio da će biti hladno u kombiju.
Većina vas biće razmeštena s D-jedinicom.
Ostali će skočiti s R-jedinicom.
Ekran na vašoj narukvici za skok pokazuje vam jedinicu. Proverite je sad.
Pretpostavljam da smo zajedno. Ja sam Čarli.
Den. Kako si? -Ćao. R-jedinica.
Možete da pletete kike kasnije. Dosta priče.
Slušajte. -Važi. Izvinjavam se.
Kad sam nervozan, ja pričam...
Na skali od 1 do 10, ja sam 97 na skali nervoze.
Ili možda 98. Izgledaš kao ubica.
Ne želim da vređam. Mislim da stvarno izgledaš, pa...
Ubiće te pre nego što vanzemaljci to urade. -Znam. Nazvao sam ga ubicom.
Okreni se, čoveče. -Evo. -Ima li neko pitanja?
Propustio sam sve to.
Znaš li onog tipa u crvenoj majici?
Zove se Dorijan.
On je jedan od nekolicine preživelih iz prvog skoka u Rusiju.
Ovo mu je treća rotacija. -Molim?
Da. Vidiš li onu kandžu oko njegovog vrata? To bi trebalo da je
od jednog od prvih ubijenih Belošiljaka.
On nam pokazuje srednji prst. -Mislim da ona tebi pokazuje srednji prst.
Ona? Moja greška. -Čime si se bavio pre svega ovoga?
Bio sam šef katedre u Tehnološkom institutu Džordžija.
Doktorirao sam nauku o Zemlji i atmosferi.
Sad sam direktor za istraživanje i razvoj u Volas tehnolodži.
Mi smo najbrže rastuća kompanija za geotermalnu energiju u SAD.
Imam teoriju.
Jesi li primetio kako svi mi, ili barem većina nas...
imamo preko 40 godina?
Da. Da bi se realizovao skok kroz vreme,
moramo biti mrtvi u ono vreme u koje skačemo?
To je da bi se izbegao nekakav paradoks.
Zato su ljudi koji nas obučavaju tako mladi.
Oni još nisu rođeni. -Mislim da ćemo biti najbolji prijatelji.
Dobro došli u R-jedinicu, takođe poznatu kao Istraživačku jedincu.
Pridružićete se svojim kolegama u 2051. godini
u utvrđenom istraživačkom kompleksu.
Vaš zadatak je da podelite vaše znanje i sposobnosti s njima
i sprečite naše izumiranje. -Izvinite.
Zašto jednostavno ne skočimo ranije u rat?
Portal ne funkcioniše tako. -Portal?
To je privremeni uređaj za dislociranje
smešten na utvrđenoj lokaciji usred okeana, i,
zahvaljujući njemu vaše narukvice rade. -Vreme teče samo u jednom smeru.
Ono je kao reka. Portal je smestio 2 splava na tu reku, sa 30 godina razlike.
Možemo skočiti napred i nazad između njih,
ali oba splava će se uvek kretati napred.
Zašto ne napravimo još splavova? -Tehnologija za putovanje kroz vreme
nije dovoljno razvijena.
Jedva smo uspeli da napravimo jednu veoma rudimentarnu crvotočinu.
Da nam ne preti istrebljenje, i dalje bismo slali zamorce kroz vreme.
Možemo da vas pošaljemo u 2051, i da vas vratimo nazad. Tačka.
Svakih 6 dana, Belošiljci nestaju. Otpuze nazad u svoja gnezda.
Mi to zovemo Sabat. Njihov dan odmora.
I zato tada ubacujemo trupe. -Ali zašto nemamo slike ili snimke?
Bilo bi od pomoći da znamo s čime se suočavamo.
Ukoliko javnost vidi
s čim se suočavaju kad dođu u budućnost,
bilo bi bukvalno nemoguće da se popuni onaj hangar. -Dobro, kul.
Sledeći put ako neko pita to, samo slažite.
Daj, bre, čoveče. -Dlanovi zajedno. Udahnite.
A onda izdahnite. Ruke stavite nasred grudi.
Zatvorite oči. Mali udah i izdah.
Među sve ove stvari, nisi mogao da staviš jedan konac za zube?
Šta ima, druže? Jesi li dobro? -Ne, da.
Ne, dobro sam.
Idem u rat. -Preživeo si sezonu meduza, preživećeš i ovo.
Majica. -Majica.
Zapravo, nisam. Žena mi je kupila ovo iz šale
jer sam mnogo puta bio opečen. Mrzim...
Mrzim plažu. Mrzim je.
Moja žena, naravno, obožava je.
Išli smo ovog leta pre nego što je...
Ona je poslata u prvom talasu.
Stvarno mi je žao. -Da.
A ti, druže? Imaš li porodicu?
U redu, narode! Idemo! Ovo nije vežba!
Mrdnite! Idemo! Ovo nije vežba!
Idemo!
Šta se dešava? Mislio sam da imamo 7 dana. -Kraj sveta ne prati kalendar.
Nismo spremni za razmeštanje. Čak ni ne znamo šta ćemo raditi.
Dobićete zadatak u zoni sletanja. Budite na vezi. Kontaktiraće vas čim sletite.
Neki ljudi nisu spremni. Moraju li svi da idu?
Zašto neki ne ostanu da bi više trenirali?
Napadnuta je poslednja laboratorija za proučavanje Belošiljaka.
Izgubimo li je, gubimo rat.
Započinjemo odbrojavanje. Jedan minut do skoka.
Spremite se za pad.
Portal će vas ispustiti od 1,5 do 3 m iznad zemlje. -To će biti zabavno.
30 sekundi. -Pripremite oružje.
Evo. Hajde. Uzmeš to, i okreneš ga okolo tako.
Ima logike. -A to je tvoj osigurač.
Dobro. Otkud znaš sve te stvari? Kako si tako smiren?
Duga priča. -Ti si bivši vojnik?
Da. Verovatno kratka priča.
20 sekundi. U poziciju s povijenim kolenima.
Kuda ćemo? -Majami Bič.
Naravno da to mora biti plaža.
Deset, devet, osam, sedam,
šest, pet, četiri, tri,
dva, jedan. Lansiranje.
Poručniče, nešto nije u redu s izlaznim koordinatama. Da otkažemo?
Dene!
Imam te. Hajde.
Moraš da ustaneš. Imam te.
Dobro došli u Majami. -Drago mi je što Vil Smit nije živ da vidi ovo.
Nisam morao da vidim to. -Ako mislite da je ovo loše,
ne želite da vidite šta će se sledeće desiti.
Gde su? Nek neko sazna šta je pošlo po zlu.
Vođo jedinice Romeo, ovde Romeo komanda. Čuješ li me? Čuje li me neko?
Moramo da uspostavimo vezu. Hajde. -Dajte mi nekog na ovaj radio smesta.
Vođo jedinice Romeo, ovde Romeo komanda. Čujete li te? Da li me neko čuje?
Da. Komando, ovde vođa jedinice. Ovde smo. Neki od nas.
Identifikujte se. -Ja sam Den Forester.
Den Forester.
Dene, slušaj. Imam pregled tvog tima,
i vidim da si vojnik, pa ću biti iskrena s tobom.
Belošiljci su pregazili grad,
i ne možemo ih zaustaviti, stoga ćemo morati da ga očistimo. -Očistite?
Naređeno je bombardovanje tepih bombama. Dajte mi vreme delovanja.
Za mnom. -Istrebiće
sva živa bića dok ništa ne preostane.
Samo malo. Uradiće to ovde? -Imam jedan problem, Dene,
i trebaće mi tvoja pomoć. Dajte mi mapu laboratorije smesta.
Moj istraživački tim je blokiran u laboratoriji pored vas,
i okruženi su neprijateljima,
stoga ste vi i vaša jedinica u spasilačkoj misiji sada.
A pošto imate iskustva u vođenju BPIS,
morate izvući moj tim odatle.
Razumete li, Dene? -Razumem, komando. Slušajte, narode.
Izvodimo BPIS, u redu? To je borbena pretraga i spasavanje.
Naša destinacija je onaj istraživački kompleks.
Hoću da me prate svi koji mogu na onaj krov!
Dobro. Treba nam izviđač. Kako se zoveš?
Nora. -Nora? Kako se ti zoveš? -Nora.
Robert Kovan. -Kovan. Dobro. Brzo idite tamo,
osmatrajte ulicu i recite mi šta vidite. U redu? Hajde. -Dobro.
Narode, šta vidite?
Auto koji gori. Skuter.
Nema vanzemaljaca. -Razumem. Idemo.
Romeo komando, vidimo nekoliko poginulih u borbi. Ima li preživelih ovde?
Samo istraživački tim, nadam se. Svima ostalima je naređeno da se evakuišu.
Narode, procena situacije. Gledajte gore, dole, svuda okolo.
Gubiš vreme obučavajući ih da budu vojnici.
Ne radim to. Samo pokušavam da ih održim u životu, čoveče.
Ti i tvoj tim izleda da su jedini ovde
koji znaju šta rade. Dobro bi mi došla vaša pomoć.
Probaš li da spaseš svoje prijatelje, bićeš pojeden. Mi smo Tim nepojedenih.
Je li rekao da će nas pojesti? -Da.
Šta je to bilo?
Romeo komando, približavamo se istraživačkom kompleksu s jugoistoka.
Dobro, nastavite do laboratorije na 7. spratu. -Razumem.
NARUŠENA BEZBEDNOST
Dene, treba da znate da Belošiljci mogu namirisati krv sa 1,5 km daljine.
Pazite se.
Je li to jedan od njih?
Šta to radi?
Uzima suvenire. -Izvini.
Ne smeš to da nosiš sa sobom.
Ovaj tip me ućutkuje. -Dene. Moraš da vidiš ovo.
Šta je to?
Komando, našli smo vaš tim.
Nema preživelih.
Dobro, Dene, idite do reda
biomedicinskih zamrzivača pored južnog zida u laboratoriji.
Dene, ako su ostavili tela, vratiće se.
Zato morate da se brzo krećete.
Kancelarija direktora laboratorije vam je s leve strane.
Uzmite hard diskove. -Razumem. Jeste li čuli to?
Čula sam. -Ova kancelarija ovde. Sve podatke, sve hard diskove, sve.
Ulazimo u laboratoriju. Šta tražimo? -Potreban mi je sav biološki materijal
iz laboratorije 1, i plave ampule iz laboratorije 2.
Za mnom. Laboratorija 2.
O, ne. Vidim nešto.
Gde? Ništa ne vidim.
Narode, nešto nas posmatra. -Šta? Belošiljci?
Naravno. -Kreće se. Ne vidiš ga?
Pukovniče, počeće s bombardovanjem.
Gde su te plave ampule? -Pored južnog zida.
Koliko? -Dvanaest, Dene. Potrebne su mi sve.
Našao sam ih. -Spremite tim za izvlačenje.
Moramo ih smesta izvući odatle! -Da, gđice. -Osmatrači, povlačenje.
Sranje. -Kovan?
Nađimo se
u laboratoriji na 7. spratu. Jasno? -Laboratorija na sedmom. Jasno.
Dame i gospodo, idemo smesta! Moramo da idemo.
Baciće bombe za 6 minuta, i ništa ne mogu povodom toga,
stoga morate biti brzi. -Idemo!
Ne bi trebalo da idemo kroz prednja vrata.
Nisam sigurna da li nečeg tamo ima ili nema. -Komando, treba mi novi izlaz.
Idite do magacina pozadi, i koristite zadnje stepenice.
Južne stepenice. Razumem.
Obrati pažnju.
Narode?
To su oni!
Kontakt iznad! Pucajte!
Dole! Smesta! Pokret!
Hajde!
Sranje.
Sranje! Sranje, sranje, sranje.
-Hajde! -Sranje.
Sranje!
Hajde, hajde! Idite!
Hajde! Idite odavde!
Vratovi ili stomaci. Jedino tako mogu umreti. Idemo!
Idemo!
Čuje li me neko? Dajte hamvije tamo smesta!
Čuli ste pukovnika. Treba nam transport. Idemo!
Izviđači Alfa, jedan minut. -Ne smemo dozvoliti da ih izgubimo.
Vođo jedinice Romeo, bombardovaće za 3 minuta.
Morate otići odatle. -Stiže Bravo, 60 sekundi do mete.
Spremite oružje. Gađajte crveni dim. Dva bloka od Alfe.
Vođo jedinice, morate levo na sledećoj raskrsnici. Belošiljci vam prilaze
sa severa i juga. -Komando, idemo desno!
Dobro, ali morate se držati podalje od područja s crvenim dimom.
Kontakt na vidiku. Crveni dim vidljiv na dva sata.
U formaciju za mnom.
To! Bože!
Šta koji đavo?
U napad!
Kontakt iza!
Pokret! -Pokret!
Približavanje meti. Lisice 1, stiže paket.
Bravo, za mnom. Opasnost blizu.
Dene, gubite se odatle smesta. -Ma šta mi rekoste!
Neprijatelj se sjatio na lokaciju mete. Bravo time, napadnimo opet.
Pokret smesta! Hajde!
1-1-5, bombe izbačene.
Bravo 2-8 na mestu, spreman. Ima mnogo Belošiljaka tamo dole.
Vojnici na zemlji, u zaklon. -Sklonite se odatle. Smesta.
Radimo na tome.
Moramo da idemo! -Ne možemo da ga ostavimo.
Završno prilaženje, paket istočno.
Za 30 sekundi. -Pukovniče, neće uspeti.
Dene, koji je vaš status?
Idemo!
Dene, nalazite se na liniji gađanja. Morate da se sklonite odatle.
Do đavola, Dene, gubite se odatle. -Radimo na tome, komando. -Idite!
Hajde! Idemo! Pokret! -Samo idite! -Mi ćemo ovo!
Idi!
800 m. Sredimo ih.
Bombe izbačene.
Čarli. Jesi li dobro?
Isuse.
Gde smo? -Sigurno nismo više u Majamiju.
Potrebno dodatno osoblje za istovar.
ISTURENA OPERATIVNA BAZA PUERTO PLATA, DOMINIKANSKA REPUBLIKA
Celokupnom ljudstvu, raščistite palubu zbog ovih što dolaze.
Hajde.
Gde su svi?
Šta misliš?
Trebalo je da nastaviš dalje
umesto što si skočio u onaj tunel da spaseš prijatelje.
Ovde smo da spasavamo ljude. Moramo da pokušamo.
Mi smo u misiji. Zato smo ovde.
Ali niste uspeli.
Da li ste? Videćeš.
Nebitno je šta god da uradimo ovde. -Tu grešiš.
Uopšte ne verujem u to. Mislim da ni ti ne veruješ u to.
Ne poznaješ me. -Ako ništa nije bitno, šta radiš ovde?
Tri rotacije.
Zašto nosiš taj suvenir oko vrata?
To nije suvenir.
To je podsetnik.
Na šta?
Podseća me na nešto što sam saznao onog dana kad sam regrutovan.
Biću mrtav za 6 meseci. Karcinom.
Evo šta ću da radim. Nastaviću da živim svoj život,
onako kako želim, i umreću onako kako želim.
Radije ću umreti ovde nego da sporo umirem kod kuće.
Den Forester. -To sam ja.
Komanda želi da te vidi. Vas dvojica, opet idete na teren.
Ne. Mrtav sam. Ne mogu... Šališ li se?
Ne mogu ovo opet. -Da, možeš.
Poginuću, ili ću ubiti nekog drugog. -Da, možeš.
I hoćeš.
Dobro. -Da. -U redu.
Pazi na njega.
Gospodine, nemamo celi dan.
Dobro. Mogu preživeti ovo. -Ne, ne možeš.
Ne smej se. Ne smeješ se kad neko kaže da će preživeti nešto.
Ovo mora da stigne čitavo do Dipsvela.
Razumem. -Romeo komanda?
Mislim da se već znamo. Den Forester.
Da, hvala što ste uzeli ampule. -Nema na čemu.
I što ste pokušali da nađete moj tim.
Žao mi je zbog toga. Žao mi je. -Pukovniče Forester.
Ja nisam pukovnik. -Oprostite. Počinju za 20 minuta, pukovniče.
Razumem. Hvala.
Pukovniče Forester. Prvi vodnik Den Forester, specijalne snage.
Bivši pripadnik, u drugom životu.
Forester. Zanimljivo.
To se piše s jednim "R"? -Samo jedno "R."
I kod mene isto. Samo malo, gde...
Odakle su ti roditelji?
Tamo odakle i ti.
Mjuri.
Ti si moja Mjuri Forester? -Ja sam Mjuri Forester.
Ti si...
Ostarila? -Ne, sjajno izgledaš. Ti...
Mislim, samo...
U poređenju s tim kad sam te poslednji put video, ti...
Ti... Nisam znao da li si živa.
Nemoj.
Dobro.
Prošetajmo.
Pukovniče.
Pukovnik Forester... Biće mi potrebno malo vremena da se naviknem na to.
Imam još nekoliko titula. Kad spadneš
na manje 500.000 ljudi na planeti, imaš nekoliko uloga.
Oduvek sam mislio da ćeš se baviti naukom. -I jesam.
R-jedinica je moj izum. Ja sam vodeći naučnik. -Ne zezaj.
Da, imam doktorat iz biotehnologije, specijalista za genomiku i imunologiju.
Kalifornijski državni univerzitet? - Masačusetski tehnološki institut.
Masačusetski tehnološki institut?
Nadam se da sam bio ponosan na tebe.
Jesam. Ponosan sam na tebe.
Moraš da razumeš nešto.
Ovo je kraj. U sledećih nekoliko nedelja, ljudska vrsta nestaće
s lica zemlje.
Bukvalno živimo svoje poslednje dane. Treba da znaš
da ništa od ovoga nije sentimentalno za mene. Nisam te dovela ovde
jer sam htela da provedem vreme s ocem. Dovela sam te ovde s razlogom.
Koji je taj razlog?
Reći ću ti kad bude bilo neophodno da znaš.
Da, gospođice.
Hoćeš li da vidiš nešto stvarno opasno?
Imam osećaj da samo to i radim otkako sam došao ovde, ali dobro.
Šta je to? To nisam video u Majamiju.
Ne, u Majamiju si se borio protiv mužjaka. Ovo je ženka.
Ona je veoma agresivna i mnogo ređa. Obično se gnezde ispod zemlje,
a mužjaci je neustrašivo štite. Umrli bi da je zaštite.
Jedino im je bitno preživljavanje vrste. -Pažnja!
Nastavite. Slušajte, narode.
Grinvud, ovo je Den Forester. Pridružiće nam se radi izvlačenja.
Trebaće mu pancir. Toksin dobro ubija mužjake.
Fino ih udesi.
Ali kad smo poslali tim da počisti gnezda,
našli smo desetine mrtvih mužjaka i nju. -Ženke prežive toksin.
A sad želiš da saznaš zašto je nije ubio?
Da saznam šta je može ubiti.
Guje 2, 3 i 4 spremne da sediraju i utamniče ženku.
Grinvud i ja ćemo vršiti osmatranje i obezbeđivati vazdušnu podršku. Jasno?
Ima li pitanja? -Ne, gospođice.
Njena fiziologija je ključna za njihovo istrebljenje. To nam je poslednja nada.
Za šta poslednja nada? -Da nađemo nešto što će ih sve pobiti.
Dobro. Ulazimo i izlazimo veoma brzo. Idemo.
Svuda su. -Da, jednog dana oni su bili samo ovde.
Bili su neprimetni. Spustili su se negde daleko,
izbegavali su satelite i radare. Počeli su da uništavaju Rusiju.
3 godine kasnije, sa svakog kontinenta, Severna i Južna Amerika, Australija,
Azija, Afrika, Evropa, istrebili su ljude.
Tri godine. Mora da se razmnožavaju veoma brzo.
Nisu im potrebni zatvorenici, vlada, tehnologija, novac... Ništa.
Mi smo hrana. A oni su gladni.
Mjuri, kad su mi dali ovo...
Rekli su...
Rekli su da ću umreti za 7 godina.
Da, poslednji put sam te videla onog dana kad si umro.
Ovo je kao da gledam duha.
Šta se desilo?
Pitaš kako si umro?
Ne.
Šta se desilo pre nego što sam umro?
Šta mi se desilo?
Šta se desilo tvojoj mami?
Što manje kažemo jedno drugome, utoliko bolje.
Time rendžera 1, Guja 5 dolazi iznad.
Da li je ženka sedirana?
Činimo sve što možemo u pogledu nje.
Tim zadužen za vatru ju je priterao u ćošak. Ona je u pećini 1.
Prilično jako smo je omamili. Ona se tome opire, ali pogođena je time.
Dobro bi nam došla pomoć da je stavimo u kavez. -Razumem. Uže.
Nastavite da vučete.
Moraš da se opireš.
Hajde.
Oboren čovek! -Prizemljite ga i pokrivajte me.
Idemo unutra. -Da, treba mi oružje.
Ne, ti ćeš ostati u helikopteru. Ti si na redu.
Hajde!
Nek joj neko zabije harpun u taj pipak!
R-time, stiže, pećina 2! -Vatra u rupi!
Spremi se! Razjariću je!
Grinvud, sada!
Vucite!
Odvucite je u kavez! -Uradite to smesta!
Pukovnik je dole.
Ponavljam, pukovnik je dole! -Ostanite u helikopteru.
Drži se!
Sada! -Hajde, vucite!
Uhvatili smo je.
Gujo 1, vodite je odavde. Mi ćemo u sledeći.
Gujo 4, neprijatelji s tvoje desne strane!
Beži!
U zaklon! -Hajde!
Doveo si sebe u opasnost. -Tako sam procenio.
Da, mogao si da mi upropastiš misiju. -Trudio sam se da pomognem.
Nisam to tražila da radiš. Moraš da ostaneš živ.
Bili smo napadnuti. Nisam želeo da sedim u helikopteru
i slušam kako proždiru moju ćerku. Izvini.
I dalje sam ti otac.
Nekad sam želela da budem poput tebe.
Htela sam da budem ti. Ja sam verovala u tebe kad niko drugo nije.
A onda?
Šta se desilo? Pričaš o periodu mog života koji ja nisam proživeo
ali ti jesi. Prosvetli me. Šta se desilo?
Napustio si nas. -Gluposti. Nisam.
Da, napustio si nas.
To je zamalo ubilo mamu.
I ona je verovala u tebe. Kao što sam i ja.
Zasigurno znam da tebe nikad ne bih napustio.
Da, to sam i ja mislila.
Kad sam imala 12 godina, vi ste se razišli.
A onda si mi ti rekao da će sve biti u redu.
A onda, kad sam imala 14 godina, razveli ste se.
Činilo se da nikad nisi bio srećan sa svojim životom.
A onda, na moj 16...
Primili smo poziv iz bolnice.
Imao si saobraćajnu nesreću.
Bila sam tamo u jedinici intenzivne nege.
Čula sam tvoj poslednji otkucaj srca na monitoru.
Bila sam tamo kad su svi uleteli unutra i gurnuli me u stranu.
A ja sam gledala kako te iznova i iznova drmaju elektro-šokovima.
Mama je probala da mi pomogne, da me razdvoji od tebe, ali ja...
ja nisam mogla.
Ja nisam želela, jer sam htela da me viđaš.
Htela sam da me čuješ. Htela sam da to rešiš i spaseš našu porodicu.
Nisam želela da odem.
A onda si umro.
Dipsvel-9, prilazi vođa jedinice Guja.
Razumem, vođo jedinice. Stiže pratnja drona.
DIPSVEL-9 40 KM ISTOČNO OD PORT NELSONA, BAHAMI
Oprostite, tražim pukovnika Forester. Hvala.
Dobro jutro. -Dobro jutro.
Kako se držiš? -Dobro sam.
Dobro sam.
Hoćeš li da mi pomogneš?
Da. Da...
Šta mogu da uradim? -Uzmi onaj kontroler i podigni je.
Gornje levo dugme. -Smrdi.
Da, luči nešto poput znoja.
Sigurno je bezbedno da budeš toliko blizu? -Ne. Zato smo je sedirali.
Dali smo joj 180 mg hidromorfona. -Jesi li rekla 180 mg?
Dnevno? -Svakog sata.
Genetika ženke nije toliko različita od genetike mužjaka.
Toksin i dalje utiče na njih,
ali iz nekog razloga, njeno telo ga mnogo bolje blokira.
Samo treba da shvatiš šta koristi da napadne toksin.
Možeš stvoriti inhibitor enzima za neutralizaciju.
A onda možemo sve da ih pobijemo.
Da. -Jedini problem je otkriti
šta zaustavlja toksin. Može biti jedna od hiljadu stvari.
Biće nam potrebne na stotine varijacija...
da napravimo na hiljade testova. Uz malo sreće, trebalo bi da imamo
efikasan toksin za ženke do jutra.
Našao sam neku večeru.
Imaš 2 izbora: vegetarijansku lazanju i...
Vegetarijansku lazanju. -Tako znaš da ti je kraj blizu.
Hajde da vidimo koliko brzo možemo izvršiti denaturaciju ovog čuda. -Da.
Odradiće 1.000 testova. Da vidimo da li možemo da razbijemo ovo kopile.
Možemo. Ovo će uspeti.
Spasićeš svet.
37% vezivanja. -To bi mogao biti inhibitor, zar ne?
Nije to sjajno vezivanje. -Bar je nešto, zar ne? -Tako je.
Moraće biti mnogo jače
da ženka ne blokira toksin, ali ovo je sjajan početak.
To je početak. -Priznaću ti to.
49% vezivanja. -Da li su Majami Dolfinsi ikad pobedili u Super bolu?
Stvarno želiš da znaš? -Da.
56% vezivanja. -Koje godine, tačno, i koje su šanse bile?
68% vezivanja. -Isuse.
Kad budeš otkrila toksin, imaš li načina da ga upotrebiš?
Imam rešenje.
Ali nešto ne vredi da se priča o tome
dok ne budem znala da ovo čudo zasigurno deluje.
Jasno. Da. Imaš mnogo posla. Ja ću samo...
Spremiću večeru.
Još jedan Sabat je sutra.
Da. Znam.
Tad idem. -Da.
To je važan dan za sve.
Hoću da pomognem.
U redu je. Ionako je to posao za jednu osobu.
Mjuri.
Tvoja mama bi bila ponosna na tebe sada. Znam da ja jesam.
Laku noć, šećerlemo.
Ona nikad ne odustaje.
Došao sam da vidim da li joj treba pomoć. Trebalo je da znam.
Stvarno?
Niko ne bi znao bolje od tebe, zar ne?
Ne baš. Imala je 9 godina kad sam je poslednji put video.
Tvrdoglava, ali.. -Ona to naziva "upornost."
Sad mora biti takva, više nego ikada. -Kako to misliš?
U svakom slučaju, ovaj rat je...
Skoro završen.
Tik-tak.
62% vezivanja.
Sad započinjem "R" niz.
Opseg od 1 do 37.
Kako ide? -Sjajno.
Otkrila sam otprilike 10.000 načina za nepostizanje dovoljne delotvornosti.
Zašto ne odmoriš? Daj da ja probam.
Ne, dobro sam. Mogu ja ovo. -52% vezivanja.
Hajde.
Mjuri.
Ne moraš ovo da radiš sama. Znaš to?
Rekla si mi da si me dovela ovde s razlogom. Znam da imam neku svrhu.
Molim te. Reci mi kako da ti pomognem.
30% vezivanja.
Dobro. Ako ovaj toksin bude delotvoran, moraš ga odneti nazad.
Ne možemo uspeti ovde. Dani su nam već odbrojani.
Vi imate resurse i sposobnost da ga masovno proizvodite u svom vremenu,
i onda možete sprečiti da se ovaj rat uopšte desi.
Mjuri, šta to tražiš od mene?
Tražiš da spasem svoju budućnost, ali šta onda?
Da te napustim? Ovde, da umreš?
Znam.
Znam šta tražim da uradiš.
Ne, mora da postoji drugi način. -Veruj mi, razmatrala sam sve mogućnosti,
i ovo je jedini način.
Tražim od tebe da uradiš ono što niko drugi neće.
Zašto ja?
Jer si ti moj otac.
I tebi najviše verujem.
Dobro, Mjuri. Dobro.
Odneću toksin nazad, pobrinuću se za masovnu proizvodnju.
Ali nek ti ovo bude jasno, neću te ostaviti ovde da umreš.
Vratiću se po tebe. Ti i ja ćemo spasiti ovaj svet.
Zajedno.
100% vezivanja.
R-7. Probaj R-7.
R-7.
Sranje.
Stižu!
Sranje! Probili su perimetar! Opkoljavaju nas. Slušajte me.
Uništavaju odbranu perimetra.
Bože, minsko polje.
Dolaze po nju.
Moram ovo odneti na bezbedno smesta. -Ne, moramo je ubiti. -Ne!
Samo ovoliko toksina imamo. Ne smemo da ga protraćimo. Hajde. Pokret!
Osam minuta do skoka. -Moraš da radiš tačno ono što ti kažem,
kad kažem, kako kažem. Jasno?
Ti si na misiji sada. Moram te zaštititi.
Jasno. -Moraš se vratiti nazad. -Obećavam.
A ti? -Idemo u helikopter.
Možeš skočiti iz vazduha. Grinvud, vodim Dena u Guju 1.
Zadržavaću ih dok mogu. -Nek se sve jedinice pripreme za mogući udar.
Nek se sve jedinice pripreme za mogući udar.
Ovde pukovnik Forester. Imam efikasan toksin.
Nek mi helikopter bude spreman za poletanje na helidromu. Stižemo.
Razumem, pukovniče. -Ovde Guja 1, čekam na helidromu 2.
Pukovniče! Probili su se na donje platforme.
Jedini put do helidroma je prema gore, kroz mašinsko odeljenje.
Razumem. Započnite evakuaciju ljudstva koje nije neophodno.
Svi ostali, slušajte. Zauzmite odbrambene položaje.
Moramo zaštititi portal.
Ovaj toksin mora da ide u prošlost sledećim skokom. -7 minuta do skoka.
Hajde! Budi brz. Pravo napred, hajde.
Šest minuta do skoka.
Ovde Forester. Ulazimo u mašinsko odeljenje.
Guja 1 razumeo. Pazite, Belošiljci su tu, pukovniče.
Pazite leđa.
Pet minuta do skoka.
Sada!
Četiri minuta do skoka.
Hajde! Ovamo! -Skoro smo tamo!
Sranje.
Jesi li dobro? -Da, dobro sam.
Ovde Guja 1. Ne mogu ostati ovde. Preplavili su nas Belošiljci.
Zagrli me.
Pukovniče, nađimo se na helidromu na platformi 2.
Tri minuta do skoka.
Upomoć! Guja 1 pada!
Moraš da se krećeš. Moraš da ustaneš. Moraš da se krećeš.
Hajde. Na 3. Jedan...
Jedan, dva, tri.
Moraš da me ostaviš ovde.
Sedećemo ovde neko vreme. U redu? -Da.
Izvini.
Izvini što sam ti sve ono rekla. Nije trebalo to da kažem.
Bila sam ljuta, i nisam imala nameru da te povredim. -Nema veze.
Mnogo sam srećna što mogu ovakvog da te vidim, kao onda kad sam bila dete.
Ovakvog te se sećam.
Ne smemo odustati sada. Ne smemo to.
Moraš da uzmeš ovo. -Ne, ne. Neću da te ostavim.
Ne. -Moraš da me ostaviš.
Bili smo osuđeni da ne uspemo.
Ti se moraš postarati da se ovo nikad ne desi.
Da.
Volim te, tata.
Ne.
Drži se!
20 sekundi do skoka.
Ne.
Forester.
Čuješ li me?
Forester.
Toksin. -Šta?
Zelena bočica, gde je? -U tvojoj ruci je.
Pokušali smo da ti je uzmemo, ali nisi nam dao.
Moramo proizvesti ovo u masovnim količinama i poslati nazad.
Pobiće ih sve.
Portal se upravo ugasio. Ne možemo ništa poslati nazad.
Ne možemo putovati u budućnost.
Gotovo je.
Mjuri. -Poručniče Hart,
javite se u komandu smesta. -Izvini.
Poručniče Hart, javite se u komandu smesta. -Izvini.
Čarli.
Preživeo si.
Sakrio sam se.
Tata!
DOBRO DOŠAO KUĆI TATA
Napravila sam ovo za tebe.
Napravila sam ga čim si otišao
jer sam znala da ćeš se vratiti kući. -Da.
Imam šljokice po celoj sobi.
A to je bio moj otisak šake. Bojili smo moju šaku.
I vidi sve te šljokice.
Mama mi je pomogla oko reči. Sviđa li ti se?
Ovo što ću ti reći zvučaće ludo.
Ona je bila tamo. Naša mala devojčica.
Pametna je. Naučnica je. -Stani. Zbunjena sam.
Video si Mjuri? -Da.
Kažeš da si video našu ćerku u fizičkom obliku?
Radili smo zajedno. Na toksinu.
Ona je našla rešenje. Htela je da ih sve pobije.
Htela je da spase svet.
I...
U redu je.
Sad imam rešenje i nemam način da ga iskoristim.
Stoga mi moramo da nađemo rešenje.
Moramo da nađemo rešenje.
Naći ćemo rešenje zajedno.
Dobro. -Šta znamo? Znamo kad i gde se spuštaju, zar ne?
Prvi napad je u kasno leto u severnoj Rusiji, 2048. -Dobro.
Šta ako ih cela armija bude čekala kad siđu s njihovih brodova?
Da. Ali nije bilo brodova. Sateliti nisu registrovali rakete, ništa.
Sve su pretražili. Nisu mogli da nađu to.
Mora da su došli ovde nekako. -Upravo tako. Samo znamo...
da su bili samo ovde.
Samo zato što su napali 2048. ne znači da su tada došli ovde.
Šta ako su došli ovde 2047, 2046? Hoću reći, to je nedođija u Rusiji.
Ne bismo našli njihove brodove. -Jer je to pogrešna godina.
Sveca mu.
Moramo nekoga da pozovem. -Šta ćeš reći, ko je ukapirao ovo?
Ja. Sigurno ću reći da sam ja ovo ukapirao.
Mislim da je to bila tvoja žena. -Sve je u redu.
Pošto je kontakt s budućnošću prekinut,
vlade ne mogu da zaustave nerede
i pljačke koje se šire širom sveta,
pošto većina sada veruje da će za 30 godina,
čovečanstvo biti zbrisano s lica zemlje. -Nedostajao sam ti?
Prva tura ide na moj račun. -Niko te neće zaustaviti?
Dorijane.
Još imamo šansu da sprečimo da se ovaj rat uopšte desi.
Ne deluje mi tako.
Rekao sam ti da je to sve uzalud. Prekasno je za heroje, Forester.
Ja nisam heroj.
Pokušavao sam da spasem ćerku.
Ako moram da spasem svet kako bih spasao nju, onda ću to sigurno uraditi.
Kakav to sebični kreten neće da pomogne čoveku da spase njegovo dete, zar ne?
Još imaš onu kandžu?
Ima nečeg ovde.
Ali to nije sediment.
Niti krv.
To je pepeo. Vulkanski pepeo. I nije iz Rusije. Iz Kine je.
Ili Koreje. Negde tamo. -Otkud to znaš?
Hoćeš da objašnjavam hemijski sastav sedimenta? -Nikako.
Kako je vulkanski pepeo iz Kine završio na ostrvu u severnoj Rusiji?
Znaš li neke stručnjake za vulkane?
Jesam li u nevolji? -Martine, životi svih muškaraca,
žena i dece na ovoj planeti mogu biti spaseni
ako bi samo odgovorio na jedno pitanje, i u pitanju su vulkani.
Znao sam da će se ovo desiti.
Ubio bih za ovakav trenutak u srednjoj školi. -Otkud stvorenju
koje je samo bilo u severnoj Rusiji
vulkanski pepeo iz Kine ili Koreje ispod njegovih kandži?
To bi bilo čudno, ali...
To bi moralo biti od Milenijumske erupcije. -Milenijumska erupcija.
Šta je to? -Vulkan Čangbaj na granici
Kine i Koreje eruptirao je 946. godine,
snagom od preko hiljadu atomskih bombi. Rasuo je pepeo preko pola sveta,
i danas, još možete naći taj pepeo zakopan u ledu.
Da li postoji način da tačno odredimo gde je pao taj pepeo u Rusiji?
Laptop.
Obožavam ovog momka.
Hvala.
Gledajte ovo. Ovo je najveći glečer u Rusiji.
Naučnici koji vrše eksperimente s dubokim bušenjem tamo
našli su vulkanski pepeo na dubini od 400 metara,
dubini koja se poklapa s prosekom snežnih padavina od 946. godine.
Ali da bi se našao pepeo u kandžama,
morali bi da kopaju kroz hiljadu godina snega.
Oni nisu kopali nadole. Kopali su nagore. -Zato nije bilo traga udara.
Bili su ovde sve vreme.
Zašto čekati hiljadu godina da prokopaš?
Martine, možeš li pokazati procenu topljenja leda za Rusiju?
Da, topljenje polarnog leda, Rusija, 2023. do 2048. -Evo.
Nisu oni čekali. Oni su se odmrzli.
Moramo da idemo u Rusiju. -Ne. Nećete da idete u Rusiju.
Ali tamo su. -Bar tako mislimo.
Ne, znamo. Mora da su tamo. -Imate li neki dokaz?
Moramo tamo po dokaz. Ako odemo tamo sada i sve ih pobijemo,
sprečićemo da se ovo uopšte desi, razumete?
Izgubili smo kontakt s budućnošću, Forester.
Predsednik je podigao oružane snage u stanje visoke pripravnosti.
Divljaju na granici. Buenos Ajres, Johanesburg, Meksiko Siti,
Istanbul, London. NATO se raspao.
A vi hoćete da upotrebim novac poreskih obveznika
za finansiranje specijalne tajne operacije
u neprijateljskoj suverenoj zemlji,
koju će voditi nastavnik biologije?
Takođe i šef istraživanja i razvoja u tehnološkoj kompaniji.
Volas tehnolodži. Mi smo poput Amazona, samo za nauku o Zemlji.
Vidim da vam uopšte nisam ubedljiv. To je.. -Slušajte, momci.
S obzirom na razvoj događaja, bićemo srećni ako se ne poubijamo
mnogo pre nego što vanzemaljci dođu ovde. Pardon.
Ne volim da kažem šta sam ti rekao,
ali ljudi jednostavno mrze da troše novac na istraživanje.
Predlažem da odemo i pobijemo ih sami. Šta kažete na to?
Ne, Rusija je zatvorila svoje granice.
Treba nam avion i pilot spreman da počini
međunarodni zločin, kako god da se to zove. Nemoguće je otići tamo.
Možda postoji način.
Kakva je bila budućnost?
Majami Dolfinsi i dalje nemaju pojma? -Treba mi avion.
I pilot. Da neopaženo uđe u ruski vazdušni prostor
tako da mogu odvesti tim vojnika na vrh ostrva s glečerom
da bi našli
vanzemaljski brod.
Kažu da deca nikad ne dolaze ukoliko im ne treba nešto.
Treba mi tvoja pomoć.
Da uzmem jaknu.
Hvala što si došla. -Da. Napravili smo onoliko toksina koliko smo mogli.
Nadam se da je to dovoljno. -I ja se nadam.
Radila sam s pukovnikom Forester.
Ona ti je bila ćerka, zar ne?
Da. -Bila mi je čast što sam je poznavala.
I četiri.
Naš čovek je poneo čitav arsenal. -Da.
Jer ovog puta neću da se krijem.
Boriću se. -Nije čak ni napunjen.
Nije napunjen. Ovo je kabina pod pritiskom.
Zašto bih ga punio u kabini?
Metak napravi rupu, i svi budu isisani napolje.
GLEČER AKADEMIJE NAUKA SEVERNA ZEMLJA, RUSIJA
Spuštamo se na 300 m.
Narode, tražimo geotermalne anomalije.
Bilo šta čudno, kao što su pukotine, toplinski stubovi, ili magnetni izboji.
Podelićemo se i pokriti ovaj deo glečera do sumraka.
Počećemo s jugoistočnim kvadrantom.
Imaćemo dobru preglednost
ako uspemo da se popnemo na vrh ledene kape pre sumraka.
Kao da tražimo kocku leda.
Približavamo se severozapadnom kvadrantu.
Deluje gadno napred. Pazite na vidljivost.
Da li i vaši merači zezaju? -Da.
Da.
Osećate li to? -Da, kao da je nešto električno.
Nešto.
Vidi ti to. Kao da stojimo na magnetnom polju.
Ovo je džinovski komad leda.
Bilo šta namagnetisano bilo bi najmanje 300 m ispod.
Mislim da smo našli tvoju kocku leda. -Spremi se.
To je sve?
Kažeš mi da će se sve ovo otopiti za 30 godina?
Razlika od jednog stepena je dovoljna da se led pretvori u vodu.
Dobro, dakle...
Barem imamo dokaz. Ako uđemo unutra, možda ne izađemo.
Možemo otići odmah. Vratimo se s fotografijama,
pokažemo svima da svet ima zajedničkog neprijatelja.
Recite UN, i oni mogu raspravljati o tome dok svi ne budemo mrtvi.
Da. Nerado se slažem s Deda Mrazom teoretičarom zavere,
ali, umešamo li svetske vlade,
ovo se može pretvoriti u košmar. -Da.
Ja nemam toliko vremena. Nema ni Mjuri.
Ovo mi je prilika da pružim njoj i ovom svetu drugu šansu.
Veoma je teško dobiti drugu šansu.
Šta ćemo da radimo? - Proseći ćemo to kopile
i pucaćemo na sve što nas mrko pogleda.
Momci. Vi ste sekundarni perimetar.
Ako mi ne izađemo a nešto drugo izađe, ne sme napustiti ovu pećinu.
Jasno?
Razumem. -Srećno.
Izgleda da smo našli naš kokpit.
To nisu Belošiljci.
Sigurno nisu.
Nisu hteli da se spuste ovde. Ovde su se srušili.
Idemo.
Belošiljci. Oni su tovar.
Spremni za uzgoj, poput stoke. -Ili oružja.
Oružje za raščišćavanje planete? -Da, ali su se srušili.
Ko zna da li je Zemlja bila njihova meta?
Nebitno. Kad završimo s njima, biće kao
da nikad nisu ni bili ovde.
Uspela je.
Ikemba! Hajde! Ubrizgajte im!
Preuzmi ćošak.
Čarli, Džejmse, Belošiljci se kreću! -Sranje.
Pokrio sam ulaz. -Idi! Mi ćemo da sredimo ove u brodu.
Daj mi taj C-4. Ukoliko neko od nas upadne u nevolju,
moramo razneti ovo čudo ručno, u redu? Bez tajmera. -Ne, ne.
Uzmi ovo. Kao suvenir.
Idi da spaseš svoju ćerku.
Idemo! -Ja ću levo. Ti idi desno.
Možemo mi ovo. Niko neće da se krije danas.
Ups. -Ups?
Sranje. Čarli.
Čarli. Čarli, trebaš mi!
Čarli!
Čarli? Tata?
Imam kontakt! Rokaj ih!
Kreću se! Rokaj ih! Pucaj!
Sveca mu. Cela kolonija je ovde dole.
Moramo razneti brod!
AKTIVIRANO
DETONIRATI -Ja ću ih zadržati.
Raznesi brod! -Ako ću da umrem...
Umreću na svoj način!
Tata? Čarli? Da li ste dobro?
Dobro ste? -Sredio sam jednog!
Da, jesi. Iseckao ga je kao pravi kuvar.
Mada, jedan je zbrisao.
Veliki. Crveni stomak. -Sranje.
To je ženka. -Bolje bi bilo da je sredimo
pre nego što položi jaje ili šta god da rade.
Pogledaj se. Ruke ti se tresu. -Dobro sam.
Ne, bićeš teret tamo.
Ostani ovde s Čarlijem. -Ne moraš da paziš na mene.
Ovo je jedina stvar u čemu sam dobar.
K levom grebenu. Pazi na horizont. Imamo samo jednu priliku za ovo.
Dene. Našao sam nešto. Imam tragove ovamo.
Tata, kreće se.
Tata, čuješ li?
Iznenađenje, gluperdo.
Pomeri se! -Pomeram se.
Nije joj se to svidelo. -Sredi je!
Gde je?
Do đavola.
Pogodio si je, tata.
Leđa o leđa.
Vidiš li je? -Ne.
Krvari. -Možda je dole.
Ne, nije dole.
Pogodio si je. Potrefio si je, tata.
Dođi ovamo.
Izvini, sine. -Ne.
Ne, tata. -Izvini zbog svega.
Umri!
Jesi li joj rekao da umre?
Da.
Upalilo je.
Zašto to nisi rekao ranije?
Da. Da malo predahnemo.
Neki neverovatni prizori dolaze iz Rusije danas. -Tako je, Gabrijel.
Eksplozija je potresla glečer tamo,
a izvori iz vrha vlade kažu da to ima
nekakve veze s vanzemaljcima i budućim ratom. -Čim sam čuo
da su Belošiljci možda već ovde, moje reakcije su bile brze i odlučne.
Grupa elitnih vojnika pod mojom komandom
eliminisala je buduću vanzemaljsku pretnju. I znate šta?
Uradio bih to opet.
Tata!
Volim te.
Našao si ih? -Da.
Da, našli smo ih.
Šećerlemo... Hteo bih da upoznaš svog deku.
Nikad joj nisam ispričao za naših 7 dana zajedno
niti kako me je, u budućnosti koja se sada nikad neće desiti,
promenila zauvek.
Nikad je neću napustiti. Nikad neću napustiti ovu porodicu.
Jer je moja najbolja budućnost, kako se ispostavilo,
bila oduvek meni pred nosom.
Preveo: Bambula
SUTRAŠNJI RAT