- Tidligere ... - Hvis stemmerne er der.
Hvis noget kommunikerer med dig, er du forbundet som ingen andre.
Men vi må have bevis. Hvad er det?
De så dig begrave tasken, og det beviser, at de findes.
Ved du, hvad det betyder?
Må jeg få min pude tilbage? Den er en slags sutteklud for mig.
Det forstår jeg godt. Undskyld igen.
Det er sjovt. Jeg har sådan en bluse.
Ja, jeg fandt den i din kuffert.
- Hvad er der galt? - Jeg har vist gjort noget dumt.
Jeg vidste alt om skilsmissen, og at turen var den sidste -
- før I fortalte os det. Thomas er død.
Du har to børn til. Hvorfor er vi ikke nok?
- Hvad er det? - Et langt borte-træ.
- Se her. - Hvordan gør det det?
Det ved jeg ikke, men det virker også med mennesker.
Gør det?
Man ved bare aldrig, hvor man havner.
Der er ikke noget kabel i.
- Hvad? - I ledningen.
Og stikket? Se. Det giver ingen mening.
Mor!
Det hele er håbløst, men vi kan finde ud af, hvor ledningerne fører hen.
Der var et underligt symbol i loftet.
Hvad leder du efter?
Jeg har en vild idé, der måske vil fungere.
Hvis den gør, kan jeg måske få dem hjem.
De er så smukke.
Det glæder mig, at du kan lide dem.
Hvornår må jeg komme ind?
Det virker underligt at fejre den dag, du blev fanget her.
Det er en fejring af overlevelse.
Det minder alle om, at det er muligt.
Desuden er det rart at holde en lille fest en gang imellem.
- Hvad leder du efter? - Jeg leder ikke. Jeg graver.
Her er den. Det er mit hemmelige lager.
Trudy elsker den sweater.
Den må hun ikke få fat på.
Desuden er det Ellis' favorit.
- Hvad? - Ikke noget.
Du får næsten stedet til at virke normalt.
Du er noget særligt.
Pjat. Vi er alle sammen noget særligt. Selv Trudy.
Den slags siger særlige personer.
Der er mine piger jo.
- Hvad med lidt opvarmning? - Festen er ikke begyndt endnu.
Det ved jeg godt. Derfor hedder det opvarmning.
- Hvad? - Ikke noget.
- Tag det roligt, okay? - Ja, det skal jeg nok.
- Julie? Hvad med dig? - Nej, tak.
Okay, fint nok. I er kedelige.
Victor! Hvor er du? Lad os få gang i festen.
Er han okay?
Han har det svært med sådan nogle aftener.
Vi hylder dem, der overlever, men husker dem, der ikke gjorde.
Her, tag den på. Den vil klæde dig.
Kom nu. Du burde drikke dig stangstiv i dag.
- Hvor mange år har du været her? - Lad mig være.
Ellis?
Vil du have et shot?
Okay.
Der er ikke flere ferskner, Donna.
- Det ved jeg godt. Vi er løbet tør. - Er de væk?
Jeg troede, jeg havde flere dåser i kælderen -
- men jeg har lagt andre ting til side til dig.
- Frugtcocktail og tranebær. - Er fersknerne væk?
I årenes løb var de det eneste, der ikke forandrede sig.
Nu er de væk.
- Jeg er ked af det, Victor. - Ja.
- Kom, Kevin. Det bliver snart mørkt. - Jeg kommer.
Der var så meget glæde i hendes nye venners ansigter -
- så meget magi ved de fantastiske steder, hun havde besøgt.
Men Cromenocklen fornemmede, at der var mere i vente -
- og at hendes eventyr i den sære, nye verden kun lige var begyndt.
Jade.
Sagde jeg kom ind?
Mor siger, vi skal lave mad nu.
- Hvad laver du? - Hvad fanden?
- Jeg læste den. - Der er ikke mere papir.
Det betyder ikke, at du skal tegne i min bog.
Skal jeg skrive på væggene som en anden psykopat?
Hvad laver du herude?
Der er noget, vi må tale om under fire øjne.
- Kom forbi i morgen tidlig. - Nej.
Lad os gøre det nu. Det er vigtigt.
Så må du overnatte.
Kom ind.
- Det ser ud til, at du rejser. - Ja.
Jeg ville komme og tale med dig om det.
Vi har mere at tale om, end jeg troede.
Han snorksover nu.
Du har vist overtrådt loven om børnearbejde -
- med alt det gravearbejde.
Nej, han hyggede sig. Han ville gerne hjælpe.
Jeg bliver så nervøs, når han er ude af syne.
Ja, også mig, men hør her.
Vinduerne er sømmet til, og dørene er låst.
- Han kan umuligt lukke sådan en ind. - Du har ret.
Men så tænker jeg på Julie oppe i det hus.
Donna, som kører det sted, er måske en ...
- Men hun er bestemt ikke dum. - Nej.
Hvordan går det?
Hvis sheriffen giver mig lov til at bruge deres byggematerialer -
- og dræne alle batterier i byen ...
- og Donna lader os bygge oppe ved Colony House ...
- er det lovende nok, til at jeg får ballade, når det ikke duer.
Det skal du ikke sige. Du fik et signal ind.
Nej, jeg fik radiostøj ind. Det er langt fra et signal.
Det er da noget.
Ja.
Kom her.
Det betyder noget, og se det fra den lyse side.
Vi har hullet i kælderen at falde tilbage på.
- Eller i. - Ja. Jeg går ned igen.
Ja, vi må i gang.
Se dig for, mand.
- Vent. Sæt farten lidt ned. - Jeg er okay.
Det er en fest, ikke? Bare rolig.
- Alt i orden? - Ja, det tror jeg.
Jeg skulle jo ikke bekymre mig.
Okay, alle sammen. Vær stille nu. Alle sammen.
- Kom. - Ja.
Hold kæft, for helvede.
Okay.
Vi er samlet her i aften for at fejre en særlig dag.
I dag for et år siden ...
... kom vores kære Fatima ind i vores liv.
Nogle af jer var her dengang, og mange er kommet senere.
Men alle kender hende og elsker hende -
- for hendes venlighed, styrke og visdom ...
Og hendes pot.
De grønne fingre er et stort plus.
Vores drivhus har aldrig duftet bedre.
Men alvorligt talt, så er sandheden -
- at du har fået det gamle hus til at føles mere som et hjem.
Tillykke med dagen, skat.
Donna ...
Tak.
Hvor er den fin.
Må den fange alle mareridtene -
- og kun lade de gode drømme nå dig.
- Kom her. - Tak.
Vi er så heldige at have dig. Så heldige.
Okay, det er nok sødsuppe. I kender alle sammen proceduren.
Drik, ryg, hyg jer og pas godt på hinanden.
Skål!
Skål, skat.
- Tillykke med dagen, smukke. - Tak.
- Se, hvad hun gav mig. - Hun har selv lavet den.
Det er min plan.
Jeg vil finde en vej ud herfra, før det hele går galt.
Din tur.
Jeg begravede tasken, den dag jeg kom.
Åbn den.
Gemte du den for mig?
Er det din?
Jeg mener ikke skjorten, men blodet.
Der er en ting til i tasken.
Hvad fanden foregår der?
Vi har aldrig talt om, hvem vi var før.
Før vi kom hertil.
Der var en dreng i min menighed.
Han var stille. Følsom.
Han blev så glad, når hans mor lod ham lægge en dollar i bøssen.
En dag efter gudstjenesten stod han uden for præstegården.
Det var usædvanligt.
Han var typen, der holdt sig til sine forældre.
De var meget strenge.
Ubøjelige.
Jeg forstår det godt.
Forældre er bekymrede for deres børn, og nogle gange ...
Undskyld, men gør det noget?
Nå, men drengen var ked af det.
Han spurgte, om han måtte være lidt hos mig.
Men jeg skulle forberede aftengudstjenesten -
- og hans forældre ville blive bekymrede.
Så jeg ...
Jeg hentede et stykke chokolade i min skuffe.
Jeg har altid et lager med godter til kvarterets børn.
Jeg kunne se, at han ikke ville hjem.
Men jeg gav ham den og sendte ham af sted.
Senere den aften tog jeg hen til deres hus.
Det var ikke normalt.
Jeg plejer ikke at tage på hjemmebesøg -
- men noget nagede mig, så ...
Da jeg gik op ad indkørslen, kom moren løbende ud.
Hun var hysterisk.
Utrøstelig. Hun var ...
Jeg kunne lugte alkoholen, så snart jeg gik ind.
Faren stod bare og så panikslagen og forbavset ud.
"Rejs dig op," sagde han.
Jeg gik ind på hans værelse, og dér lå han.
Den søde, uskyldige dreng ...
... lå bare dér og var død.
Hans hals var svulmet op på en måde, der ...
Jeg kunne se chokoladen i hans lomme.
"Han er okay."
Det sagde faren. "Han er okay."
Det var måden, han sagde det på. Han lød forarget.
Pludselig kastede jeg mig over ham.
Jeg smadrede hans ansigt så hårdt, jeg kunne. Jeg kunne ikke stoppe.
Jeg slog ham igen og igen.
Jeg holdt ikke engang op, da knoglerne i min hånd brækkede.
Jeg kunne ikke.
Det var mig, der skulle lytte til folk.
Jeg skulle forsvare de forsvarsløse.
Den søde lille dreng bad mig om hjælp -
- og så gav jeg ham bare et stykke chokolade.
Et skide stykke chokolade!
Det næste, jeg kan huske, var -
- at jeg stod på en bro med den flaske i hånden.
Og så hørte jeg Guds stemme for første gang.
Han sagde, jeg skulle sætte mig ind i bilen.
Så det gjorde jeg.
Jeg kørte af sted, og to timer senere var jeg her.
Hvorfor fortæller du det nu?
Fordi jeg har Sara bundet i kirkens kælder.
Jeg ved, at der er en grund, til at vi er her.
At der er en vej, vi skal følge, og det virker måske ...
Sig, at du tager pis på mig.
- Boyd ... - Sig det!
- Vil du skyde mig? - Måske.
Du sagde, at Frank brød reglerne. Frank skulle ned i kassen -
- og nu er den pige ...
Hun er måske løsningen.
Hun kan måske få os hjem.
Fortsæt.
Jasmine. Hvad er der galt?
Jeg kom bare for at sige farvel.
Hvad? Vent. Jeg forstår ikke. Vær sød at tale med mig.
Hvorfor lukker du mig ikke ind?
Det ved du godt. Det går ikke. Bliv her og tal med mig.
- Du sagde, du kunne lide mig. - Det kan jeg også.
Jeg kan ikke blive ved med at komme, når jeg aldrig får rørt ved dig -
- fordi du er bange for mig.
- At du væmmes ved mig. - Nej.
Du siger altid, at du er ensom derinde.
Du skulle vide, hvor ensomt der er herude.
Det var ikke mit valg at være den, jeg er.
- Farvel, Kevin. - Vent.
Der er fest nedenunder.
Alle hygger sig, men jeg vil kun være sammen med dig.
Du er den eneste, jeg kan tale med.
Lover du, at det kun er dig, der kan komme ind?
Ja, hvis vi lukker vinduet. Det lover jeg.
Okay.
Og nu er spørgsmålet ...
... hvor mange dimensioner der er.
Ifølge den bosoniske strengteori er der 26 -
- men ifølge superstrengteorien er der kun 10.
Er det her en anden dimension?
- Nej, det er et lommeunivers. - Åh gud.
Nu er det nok, mand.
Det er ikke et lommeunivers, og alle er skideligeglade -
- så hvorfor lukker du ikke røven?
Ja, okay. Tag en sjus til.
Rolig nu.
- Helt ærligt! - Hvad vil du gøre ved det?
Okay, rolig nu.
Tag ham med ovenpå, før han begynder at skyde.
- Nej! - Nu er det nok! Slap så af!
Er du okay?
Ja, undskyld. Jeg ...
- Jeg går op og lægger mig. - Okay, jeg går med.
Nej, det er okay. Jeg er bare ...
Det er din aften.
Bliv her.
Forbandede bæst. Som mor, så søn.
Du holder dig bare langt væk fra mig.
Skynd dig at lukke vinduet.
Se selv. Det er kun os to.
Kun os to.
- Min flotte dreng. - Dine hænder er så varme.
Troede du, de ville være kolde?
Kys mig.
Hvad?
- Der er mad. - Jeg er ikke sulten.
Du har haft næsen i den bog siden i går ...
Pis af!
Okay, jeg kommer. Helt ærligt.
Jeg ville ikke være for længe om det.
Du ser ikke spor glad ud. Hvorfor sidder du her helt alene?
- Det behøver du ikke. - Jeg ved, at du ikke kan lide mig.
Det passer ikke.
Det er bare ...
Det er sådan en fin fest.
- Du får også en. - Nej, det tror jeg ikke.
- Tag din trøje af. - Hvad?
Det er sandt, at du kan drive mig til vanvid.
Men vi er i samme båd.
- Du er ikke alene. - Mener du det?
Se det som en gave før tid.
Til din årsdag.
Jeg er ikke meget for at indrømme det, men den klæder dig bedre.
Det passer altså ikke.
Men tak.
Jeg vil finde noget, jeg kan give dig.
Undskyld mig.
Det var sødt af dig.
Alle har brug for lidt opmuntring.
- Må jeg spørge dig om noget? - Ja.
- Den pige, du kyssede før ... - Stacey? Ja, hun er skøn.
Jeg troede bare, at du og Ellis var kærester.
Åh gud, ja. Nej, Ellis er min person.
Det med Stacey er bare for sjov.
Okay.
Tror du, at ...
Må jeg kysse dig?
- Åh, Julie ... - Nej, det var bare for sjov.
- Hør nu ... - Nej, bare glem det.
- Pigen hører stemmer, og du ... - Jeg var skeptisk.
Ligesom du er, okay?
Men så viste hun mig det her. Se.
- Det logo ... - Jeg kender det godt.
Det er knap tre år siden.
Sara og Nathan har været her i fire-fem måneder.
- Du sagde det til nogen, som ... - Jeg sagde det ikke til nogen.
Hun kan umuligt have vidst det.
Noget holdt øje med mig den dag og fortalte Sara ...
Tror du, den vil hjælpe os ved at dræbe en gammel mand og et barn?
Hvad det end er, er det en del af stedet her.
Saras forbindelse gør hende værdifuld på en måde, vi ikke forstår.
Hvis du vil lægge hende i kassen, så vi jeg ikke stoppe dig -
- men vil du finde svar, så ...
Det, at du tager af sted samtidig med at forbindelsen afsløres ...
Det er ikke et tilfælde. Det er forsynet.
Hvad foreslår du?
At Sara og jeg tager med.
Vi bruger forbindelsen til vores fordel.
En præst, en sherif og en morder går ind på en bar.
Ja, noget i den stil. Hvad?
Hvis vi graver længere ned, må vi have en højere stige.
Vi går så langt ned, som vi skal.
Vent.
- Lad mig se på det. - Jeg er okay.
"Okay" er ikke et ord, jeg ville bruge -
- til at beskrive nogen af os.
Sådan, ja.
Tag en pause.
Sæt dig lidt med Ethan, så graver jeg.
Er du gået i stå med antennen?
Langsomt, tak.
Det er fantastisk.
- Må jeg komme ind? - Helst ikke.
Kom nu. Det er det eneste sted, hvor jeg kan være alene.
På en måde.
- Du ser ked ud af det. - Må jeg ikke nok? Jeg har det skidt.
Skal du rejse? Det ser ud, som om du pakker.
Nej, jeg er bare ...
Det er svært at forklare.
Hvorfor gravede du de grave?
Jeg vil ikke tale om det.
- Er de fra bilerne, der er kommet? - Ja.
På min første aften her, sagde du, at der ikke var kommet to biler -
- på samme tid i lang tid, og at det var noget særligt.
Hvorfor?
Du er den, der har været her længst. Ved du, hvad det er for et sted?
- Hvorfor glor du hele tiden på den? - Undskyld. Vent.
Den side er ...
- Hvad? - Der er to sider, der sidder sammen.
Okay.
Nu sker der noget.
Victor.
- Det er umuligt. - Det er Victor.
Hold da kæft.
Du får et nyt hjem nu. Jeg giver dig til Fatima.
Hun vil passe enormt godt på dig.
Hvad griner du af?
Hej, Trudy.
- Hvor kender du mit navn fra? - Vi kender alle jeres navne.
Jeg siger bare ...
... at jeg har været her længere end ham. Jeg fortjener lidt respekt.
Jeg kunne hjælpe, hvis de ... Hvad i al...
- Er det blod? - Hold da op. Hvad i al...
De er i huset. De er indenfor.
Løb!
Ellis. Har du set Ellis?
Ellis?
- Følg proceduren. - Hvor er varevognen?
Gem jer!
- Hvad sker der? - Det begynder.
- Hvad begynder? - Vi må af sted.
Hvorhen? Hvor skal vi hen?
Hvorhen? Hallo? Svar mig!
Dig først. Jeg følger efter. Her.
Tag den.
Er du klar?
Følg proceduren. Find din ven og gå ind i bilen.
- Hvad laver du, Donna? - Hvor er Ellis og Julie?
- Det ved jeg ikke. Nej! - Jeg stikker ikke af.
Red så mange, du kan.
- Følg proceduren. - Okay.
Okay, allesammen. Af banen. Ind i bilen.
Åh gud.
Åh gud. Skynd dig.
Vi skal ind til byen.
- Nej, vi skal hen til træerne. - Er du gal? Dér bor de jo.
Du må stole på mig.
Hvis du vil se din familie igen, må vi ud til træerne.
Nej. Nej, skat.
- Fortsæt. - Gå den anden vej.
Ellis!
Har du set Julie?
- Jeg kan ikke ... - Vi må af sted.
Vi må løbe. Kom.
Jeg kan ikke. Bare løb.
Jeg går ikke uden dig. Op med dig.
Vi må ind i huset igen. Jeg har en idé. Kom.
Jeg beder dig.
Lad nu være med det. Vi har det lige så sjovt.
- Hvordan vidste du, det ville virke? - Det gjorde jeg ikke.
Efter det med din far og autocamperen ...
Undskyld.
Jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig.
- Hvor skal vi hen? - Der er et til her. Kom.
- Du skal ind i det. - I træet? Nej.
Så er du i sikkerhed.
Du skal finde din bror og sige, at det begynder nu.
- Hvad taler du om? - Det ved han.
- Af sted. - Nej, vent.
Jeg følger efter dig.
Hvis vi gør det her, og hun så meget som blinker forkert -
- så gør du det, der skal til.
Men vi skal derud og finde svar. Vi finder en måde, Boyd.
Det var derfor, jeg fik besked på at gå ind i bilen igen.
For at vi to kan tage ud og finde en måde at få dem hjem på.
Du er bindegal.
Biblen er fuld af galninge.
Hvad fanden?
- Hvad er der sket? - De kom ind og så ...
- Hvor er Ellis? - Det ved jeg ikke. Undskyld.
- Ind med jer. - Af sted!
Kom nu. Skynd jer.
- Er alle med? - Ind med jer.
- Af sted! - Er I okay, derovre?
- Fader. - Nej ...
Nej! Kom her!
Luk den. Kom. Du kan godt.
Hold hovedet oppe.
Giv mig noget til at standse blodet. Det er okay.
Lad mig standse blødningen.
- Nej. - Det skal nok gå.
Det ender ikke sådan her. Min vej ...
- Jeg beder dig. - Skynd jer.
- Godt. Jeg har ham. - Hvad?
- Sådan.
Åbn øjnene. Bliv hos mig.
- Bed med mig. - Hvad?
- Bed med mig. - Okay.
Fadervor Du, som er i Himlen
Helliget være dit navn
Komme dit rige
Ske din vilje
Som i Himlen Således også på Jorden
Giv os i dag vort daglige brød
Og forlad os vor skyld
Som vi forlader vore skyldnere
Led os ikke i fristelse Men fri os fra det onde
Amen.
Tekster: Anne-Maria Sigbrand Iyuno-SDI Group